ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 809/1608/16
адміністративне провадження № К/9901/34407/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу № 809/1608/16
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління поліції охорони в Івано-Франківській області, третя особа - Управління державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України 
на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2016 року
(ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Боршовського Т.І., суддів: Кафарського В.В., Лучко О.О.)
та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року
(постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Сеника Р.П., суддів: Хобор Р.Б., Попка Я.С.)
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.22 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Управління поліції охорони в Івано-Франківській області, у якій просив:
- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення листом від 11 жовтня 2016 року № 15/2-3831 до ліквідаційної комісії УДСО при УМВС України в Івано-Франківській області документів, необхідних для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності;
- зобов`язати Управління поліції охорони в Івано-Франківській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України у визначений пунктом 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, 15-денний строк документи, передбачені пунктом 7 Порядку, щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України у визначений пунктом 9 Порядку місячний строк прийняття рішення про призначення і виплату позивачу грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, надіслати вказане рішення разом із зазначеними документами керівникові Управління поліції охорони в Івано-Франківській області, а також у відповідності до пункту 10 Порядку у строк не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України, виділити і перерахувати на розрахунковий рахунок Управління поліції охорони в Івано-Франківській області грошові кошти в сумі 206700 грн., необхідні для виплати грошової допомоги, для подальшого їх перерахування Управлінням поліції охорони в Івано-Франківській області на особистий рахунок ОСОБА_1 .
2. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу було неправомірно відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ у відповідності до положень Закону України «Про Міліцію».
Короткий зміст рішень судів І та ІІ інстанцій
3. 28 грудня 2016 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд вирішив:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без розгляду листом № 15/2-3831 від 11.10.2016 року матеріалів на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .
Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно поданої заяви (рапорта) від 22 грудня 2015 року та прийняти за результатами розгляду рішення відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.
В задоволенні позову в решті позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України  - 1102 гривні 40 копійок судових витрат по сплаті судового збору.
4. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що неприйняття Міністерством внутрішніх справ України рішення про призначення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги є протиправним, оскільки суперечить вимогам частини шостої статті 23 Закону України № 565-ХІІ та Порядку № 850.
5. За результатами перегляду справи в апеляційному порядку 25 квітня 2017 року Львівський апеляційний адміністративний суд вирішив залишити постанову  Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2016 року без змін.     
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6.  16 травня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Міністерства внутрішніх справ України.
У касаційній скарзі скаржник просить постанову Івано-франківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року у справі № 809/1608/16 скасувати та  ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.    
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів попередніх інстанцій винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню. 
Зокрема, скаржник наголошує, що  Департамент Державної служби охорони при МВС здійснював свої повноваження на засадах самофінансування, а органи Національної поліції є правонаступниками державних установ Державної служби охорони при МВС, які було ліквідовано. При цьому, зазначає, що видатки на забезпечення діяльності Державної служби охорони при МВС у Державному бюджеті України для МВС не передбачені. На переконання скаржника, покриття витрат на виплату позивачу одноразової грошової допомоги повинно здійснюватися поліцією охорони та за рахунок власних джерел надходжень або через засновану Державною службою охорони при МВС Українську охоронно-страхову компанію.
8. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 вересня 2017 року було відкрито касаційне провадження за скаргою Міністерства внутрішніх справ України на постанову Івано-франківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року у справі № 809/1608/16.
9.06 березня 2018 року справу було передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
10.Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2018 року сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Анцупової  Т. О., суддів Стародуба О.П., Кравчука В.М.
11. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 11 червня 2019 року, у зв`язку з обранням судді Анцупової Т.О. до Великої Палати Верховного Суду, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, унаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Бучик А.Ю., Тацій Л.В.
12. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 серпня 2021 року касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України прийнято до провадження.
13 На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 11 серпня 2021 року, у зв`язку з відпустками суддів Рибачука А.І. та Бучик А. Ю., які входять до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справ, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.
II. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
14. ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді міліціонера-водія спеціальної групи затримання Снятинської філії Коломийського міськрайонного відділення Управління Державної служби охорони при УМВС України в Івано-Франківській області.
06 листопада 2015 року Наказом начальника УДСО при УМВС України в Івано-Франківській області №98 о/с на підставі рапорту від 04 листопада 2015 року ОСОБА_1 звільнено в запас Збройних Сил України.
Згідно свідоцтва про хворобу від 05 листопада 2015 року № 371 захворювання позивача пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
16 грудня 2015 року Медико-соціальною експертною комісією Міністерства охорони здоров`я в Івано-Франківській області видано виписку з акту огляду до довідки серії АВ № 0624655.
Згідно цієї виписки позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності починаючи з 27 листопада 2015 року, яка пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ України, та довідку серії АГ № 0011139. Визначено ступінь втрати позивачем професійної працездатності - 30 %.
22 грудня 2015 року позивач звернувся до ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони при УМВС України в Івано-Франківській області із відповідною заявою (рапортом) з проханням провести виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманою інвалідністю від захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, до якої долучив: копію довідки МСЕК, довідки МСЕК про ступінь втрати працездатності, свідоцтво про хворобу, копію паспорта громадянина України, довідку про присвоєння ідентифікаційного коду, довідку про відкриття банківського рахунку для перерахування грошової допомоги, довідку страхової компанії.
Управління Державної служби охорони при УМВС в Івано-Франківській області направило ОСОБА_1 листа за № 21/4-12/Ст від 05 лютого 2016 року, яким відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, а заяви позивача залишено без розгляду.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року у справі № 809/266/16 визнано протиправною відмову Управління поліції охорони в Івано-Франківській області, ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони при УМВС України в Івано-Франківській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі інвалідності та зобов`язано Управління Державної служби охорони при УМВС України в Івано-Франківській області скласти висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 та подати його разом із документами відповідно до п. 7 Порядку № 850 до МВС України.
На виконання рішення суду ліквідаційною комісією Управління Державної служби охорони при УМВС України в Івано-Франківській області листом від 14 вересня 2016 року № 1698/43/28/03/2016 направлено Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України матеріали для виплати одноразової грошової допомоги позивачу, в тому числі й висновок Управління державної служби охорони при УМВС України в Івано-Франківській області.
Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України листом від 11 жовтня 2016 року № 15/2-3831 повернув без розгляду ліквідаційній комісії Управління державної служби охорони при УМВС України в Івано-Франківській області матеріали на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .
У зазначеному листі МВС України послалося на постанову Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1139 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2015 року № 834», відповідно до якої органи поліції охорони є правонаступниками Департаменту державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України та відповідних державних установ ДСО при МВС, що ліквідовуються у встановленому законодавством порядку. Таким чином, на думку МВС України, виплата зазначеної одноразової грошової допомоги колишнім працівникам ДСО повинна здійснюватися поліцією охорони за рахунок власних джерел надходження.
Не погоджуючись з позицією Міністерства внутрішніх справ України позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
ІІІ.  ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
15.Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі  статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
16.Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.    
Частиною 2  ст. 19 Конституції України  передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Частиною шостою  статті 23 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію»  (далі - Закон України № 565-ХІІ) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого  законом  для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого  законом  для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
Відповідно до статті 23 Закону № 565-XII постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (далі - постанова КМУ № 850) затверджено Порядок № 850.
Зокрема, відповідно до абзацу 4 підпункту 2 пункту 3 Порядку №850, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Згідно з пунктом 7 Порядку №850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).
Пунктом 8 Порядку №850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.
Пунктами 9-10 цього Порядку встановлено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.
Пунктом 14 Порядку №850 визначено, що призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.
Відтак, як правильно зазначив суд апеляційної інстанцій, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 6 статті 23 Закону №565-XII, відповідно до Порядку №850. 
При цьому, згідно з пунктами 9-10 Порядку №850, обов`язок прийняття рішення про призначення або про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги і надіслання такого рішення керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, покладений безпосередньо на МВС і така грошова допомога виплачується за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірних висновків про те, що Міністерство внутрішніх справ України, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний був прийняти рішення стосовно    виплати одноразової грошової допомоги, а не повертати матеріали відносно позивача без розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 13 лютого 2018 року у справі № 808/1866/16, від 19 вересня 2018 року у справі № 530/1280/17, від 03 жовтня 2018 року у справах № 361/7249/17 та  № 361/7249/17,від 21 квітня 2021 року у справі №640/6031/19, від 08 липня 2020 у справі №725/4155/16-а.
Вичерпний перелік випадків, за яких позивачу може бути відмовлено у призначенні і виплаті спірної грошової допомоги, наведено у пункті 14 Порядку №850.
Призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.
Суди встановили, що як на підставу для неможливості призначення спірної грошової допомоги і проведення її виплати, МВС у листі від 11 жовтня 2016 року № 15/2-3831 посилалось на відсутність видатків на забезпечення діяльності Державної служби охорони у Державному бюджеті України для Міністерства внутрішніх справ, а також на те, що покриття витрат на виплату одноразової допомоги колишнім працівникам Державної служби охорони має здійснюватися поліцією охорони за рахунок власних джерел надходжень.
Таким чином, названі відповідачем у листі від 11 жовтня 2016 року № 15/2-3831  підстави для неможливості виплати позивачу спірної грошової допомоги не передбачені у пункті 14 Порядку №850.
За таких обставин, суди дійшли вірного висновку, що дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів ОСОБА_1 без ухвалення відповідного рішення були вчинені не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законодавством України.
При цьому, обраний судами спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання розглянути подані позивачем документи і прийняти передбачене законом рішення відповідає змісту спірних правовідносин і, враховуючи, що питання призначення і виплати спірної грошової допомоги по суті з прийняттям відповідного рішення Міністерством не вирішено, є ефективним та забезпечує належний судовий захист у тій мірі, яка є необхідною у даному конкретному випадку.
Подібний висновок щодо застосування зазначеного способу захисту порушеного права особи був викладений в постановах Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 285/1538/17, від 08 липня 2020 року у справі  №806/3837/17.
Касаційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду. У них також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки суду апеляційної інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення такого аргументу.
Згідно  статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у справі.
Керуючись статтями  341,  344,  349,  350,  356,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.Касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.
2.Постанову Івано-франківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року у справі № 809/1608/16 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                            Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                    С.Г. Стеценко
                                                                                                    Л.В. Тацій