Дата документу  Справа № 310/2717/21 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №310/2717/21                                                Головуючий в 1 інст. Маринін О.В.
Провадження №33/807/637/21                                                Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року                                                 місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Глушкова В.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бердянського  міськрайонного суду Запорізької області від 26 липня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, 29.03.2021 о 01.31 год. в Бердянському районі с. Андріївка по вул. Праці, 10 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком № 282 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та результатом тесту № 282 алкотестера «Драгер», чим порушив п.2.9 (А) Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_1  вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що суд розглянув справу формально без з`ясування всіх обставин справи. Зокрема, автомобіль, яким він керував було неправомірно зупинено, огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог Порядку та Інструкції,оскільки на місці зупинки транспортного засобу не було залучено свідків. Акт огляду на стан сп`яніння не складався, та йому не вручався, протокол про адміністративне правопорушення складався до моменту отримання висновку лікаря, тобто до моменту огляду на стан «сп`яніння». Огляд на стан сп`яніння проводився лікарем без залучення свідків, при першому продуванні алкотестеру АлКонт U8200 у лікаря результат не було оголошено на камеру і поліцейський закрив своєю спиною результат на табло алкотестер, при повторному продуванні ним алкотестеру АлКонт U8200 у лікаря результат склав 0,173 проміле, що є допустимою нормою з огляду на п. 7 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння». Крім того, не було враховано границі допустимої абсолютної похибки вищевказаного алкотестеру АлКонт U8200 в діапазоні вимірювання від 0 до 0,25 мг/дм , що складає - ± 0,05%, тобто вважати особу у стані алкогольного сп`яніння можливо лише при показанні даного приладу -0,25. В матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. В акті огляду у лікаря, не зазначено дату останньої повірки вищевказаного алкотестеру. Акт огляду на стан сп`яніння поліцейським та акт огляду його на стан сп`яніння лікарем та висновок № 282 від 29.03.2021 року є неналежними та недопустимими доказами з вищевказаних обставин ( ч. 2 ст. 266 КУпАП). Апелянт вказує, що поліцейський не роз`яснив йому права передбачені ст. 268 КУпАП, та здійснив відносно нього психологічний тиск позбавивши його права на можливість здійснити телефонний дзвінок та скористуватися правовою допомогою адвоката. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, а також присутність представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Глушкова В.О., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.
Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 161206 від 29.03.2021 року (а.с. 5) та визнаних судом доведеними підтверджується: 
-направленням на огляд водія транспортного засобу до КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 7);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів за допомогою алкотестеру «DRAGER» (а.с. 6);
- результатом тесту алкотестеру «DRAGER» № 743, згідно якого наявність вмісту парів алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 - 0,34 пром. (а.с. 4);
- висновком № 282 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 29.03.2021, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 8);
- відеозаписом, з якого вбачається, що при спілкуванні з лікарем ОСОБА_1 погодився, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, вживав пиво, але кров здавати відмовився, оскільки не бачив необхідності;
-довідкою сектору адмінпрактики (а.с. 1 ).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляції щодо порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Частиною 3 ст. 266 КУпАП та п.7 розділу 1Інструкції, п.6 Порядку передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.
Із відеозапису події вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і його зупинку працівниками поліції. 
Під час перевірки документів у ОСОБА_1 , який сів до службового автомобілю у працівників поліції виникла підозра про перебування останнього з ознаками алкогольного сп`яніння і вони правомірно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Далі, на пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер», за результатами якого вміст алкоголю склав 0,34 проміле, проте ОСОБА_1 з таким висновком не погодився і працівники поліції запропонували йому пройти огляд у медичному закладі, на що останній погодився.
У медичному закладі відеоматеріалами зафіксовано, що при спілкуванні з лікарем ОСОБА_1 вказав, що вживав алкоголь, а саме два літра пива. При цьому, при першому продутті алкотестера Драгер вміст алкоголю склав 0,21 проміле, а при повторному проходженні через 20 хвилин вміст алкоголю склав 0,173 проміле. Від здачі крові ОСОБА_1 відмовився, оскільки не бачив в цьому необхідності. 
Апеляційний суд звертає увагу, що Інструкцією передбачено проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а бо ж лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І), тобто обов`язкового проведення такого огляду на місці зупинки, а лише потім у разі його незгоди - в закладі охорони здоров`я.
У даному випадку на місці зупинки транспортного засобу при первинному продутті ОСОБА_1 . Драгеру вміст алкоголю показав 0,34 проміле, а подальше проходження ОСОБА_1 огляду у медичному закладі за допомогою спец приладу АлКонт, який показав інші результати пов`язано із певним періодом часу, що минав та фізіологією людини. При цьому, здати біоматеріал у вигляді крові ОСОБА_1 відмовився, що спростовує доводи апелянта щодо порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 . 
Доводи про відсутність свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не є підставою для визнання процедури проведеного огляду таким, що не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП у зв`язку з наступним.
Так, за ч. 2 ст.266КУпАП в редакції, яка вже діяла станом на час скоєння даного правопорушення, огляд водія(судноводія)на стан алкогольного, наркотичного чи іншогосп`янінняабо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису,а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
В даному випадку огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був зафіксований за допомогою технічних засобів.
Отже, як вбачається із відеозаписів, наявних в матеріалах справи, поліцейським було застосовано технічні засоби відеозапису, а тому присутність двох свідків при огляді ОСОБА_1 на стан сп`яніння було зайвим.
Посилання на те, що працівниками поліції безпідставно зупинено автомобіль ОСОБА_1 , а тому вимога пройти огляд на стан сп`яніння була протиправною, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вказані обставини не спростовують факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Всупереч доводам апелянта поліцейськими складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та долучено його примірник до матеріалів справи (а.с. 6). З даного акту вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками - різкий запах з порожнини рота, за допомогою приладу «Драгер», результат огляду на стан сп`яніння - 0,34 проміле. 
Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення.
Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими. 
Відповідно до ч. 7 ст.294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 

Постанову судді Бердянського  міськрайонного суду Запорізької області від 26 липня 2021 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                                        М.С. Тютюник