ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 2-а-4017/11                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Баличева М.Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 серпня 2021 рокуз                                                                                        м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача:               Беспалова О. О., суддів: Грибан І.О., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження, у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення способу та поряду виконання судового рішення,-

ВСТАНОВИВ:
          
ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про встановлення способу та порядку виконання судового рішення у справі № 2-а-4017/11, в якій заявник просить встановити спосіб і порядок виконання постанови Вишгородського районного суду Київської області у справі № 2 «А» - 4017/11 шляхом стягнення за бюджетною програмою 3504040 «Заходи щодо виконання рішення суду, що гарантовані державою» коштів в сумі 13212, 92 грн. на користь ОСОБА_1 у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету міністрів України від 03.08.2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року повернуто вказану заяву ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не надано належної оцінки доводам заяви та зроблено перед час висновки щодо ідентичності поданої зави тим, що раніше подавались заявником.
Крім того, апелянт зазначає, що до заяви ним додано нові письмові докази в підтвердження існування труднощів виконання рішення суду. 
До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, з належними документами, що посвідчують право представників представляти їх інтереси, в судове засідання не з`явилися. 
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 10.08.2021 року постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матерів справи, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2013 року у справі № 2-а-4017/11 (у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про зобов`язання перерахувати та виплатити основну та додаткову пенсії    та доплату до пенсії непрацюючому пенсіонеру, боржник - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області) визнано протиправними дії УПФУ у Вишгородському районі Київської області по нарахуванню та виплаті ОСОБА_2 пенсії не у відповідності з вимогами ст. ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 23.05.2011 року по 22.07.2011 року; зобов`язано УПФУ у Вишгородському районі Київської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 в розмірі не менше 8-ми мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, щомісячну грошову доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі 1 мінімальної заробітної плати, відповідно до вимог ст. ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 23.05.2011 року року по 22.07.2011 року, з урахуванням вже виплачених сум. В іншій частині позову відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Скаржник за заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 та його спадкоємцем. 
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.12.2017 року стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні щодо виконання постанови суду у справі № 2-а-4017/11 замінено на його правонаступника ОСОБА_1 . 
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26.09.2019 року заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення задоволено частково та змінено застосований судом спосіб і порядок виконання вказаного судового рішення на стягнення з УПФУ у Вишгородському районі коштів в сумі 2 602,78 грн. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019 року зазначену ухвалу суду першої інстанції скасовано та відмовлено ОСОБА_1 у в задоволенні його заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Ухвалою Верховного суду від 26.12.2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на зазначену ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 26.09.2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019 року.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про заміну способу і порядку виконання судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про зобов`язання перерахувати та виплатити основну та додаткову пенсії    та доплату до пенсії непрацюючому пенсіонеру, боржник - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.  
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2020 року залишено без змін.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про заміну способу і порядку виконання судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про зобов`язання перерахувати та виплатити основну та додаткову пенсії    та доплату до пенсії непрацюючому пенсіонеру, боржник - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2021 року ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2020 року залишено без змін.
15 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з новою заявою про зміну порядку та способу виконання рішення суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Згідно з частиною 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Відповідно до частини 3 статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Поряд із цим, як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали Вишгородським районним судом Київської області, від 16 квітня 2021 року, заяву ОСОБА_1 по суті не розглянуто, натомість вказано, що у даному випадку має місце зловживання позивачем процесуальними правами. 
Суд першої інстанції зазначив, що заява ОСОБА_1 подана 15 квітня 2021 року, за своїм змістом є ідентичною заяві, що подавалась заявником до Вишгородського районного суду Київської області та ухвалою суду від 07 грудня 2020 року була залишена без задоволення.
Поряд із цим, із змісту вказаних заяв вбачається, що такі не є ідентичними, більш того, заявником враховано доводи ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні заяви, та надано, як вважає заявник належні докази, що підтверджують існування обставин, які  істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Отже, з урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що дії представника позивача є зловживанням процесуальними правами, в розумінні ст.45 КАС України.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що суд апеляційної інстанції не оцінює доводи заявника щодо існування підстав для встановлення способу та порядку виконання рішення суду, оскільки такі не були предметом розгляду при винесенні оскаржуваної ухвали.
Згідно п. ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до створення перешкоди у реалізації позивачем права на доступ до правосуддя, а тому наявні підстави для його скасування.
Керуючись ст.ст. 205, 308, 310, 315, 320, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення способу та поряду виконання судового рішення задовольнити.
Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року скасувати.
Справу № 2а-4017/11 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                       О. О. Беспалов
Суддя                                                                                                          І. О. Грибан 
Суддя                                                                                                         А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 10.08.2021 )