Головуючий суду 1 інстанції - Луньова Д.Ю.   
                             Доповідач - Луганська В.М.

Справа № 415/5505/20
Провадження № 22-ц/810/567/21

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року                                         м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Луганської В.М.
суддів: Коновалової В.А., Карташова О.Ю.
за участю секретаря: Залюшного О.Г.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 
на заочне рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 травня 2021 року, ухвалене судом у складі судді Луньової Д.Ю. у м. Лисичанську, 
за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и в:
У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з зазначеними вимогами в обґрунтування яких вказав, що 04 травня 2020 року у період часу з 21 години до 23 години, ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання, маючи умисел на заподіяння позивачу тілесних ушкоджень, в ході сварки, схопив позивача лівою рукою за горло, а кулаком правої руки завдав два удари в область лівого ока та правої частини верхньої губи. Далі, схопив позивача за плечі та завдав близько п`яти ударів правим коліном в область лівої сторони живота, а також лівим ліктем завдав удар в область правих ребер, а потім ліктем завдав удар в область грудної клітки. Внаслідок вищевказаних дій відповідача, позивачу були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота, забою передньої черевної стінки, розриву селезінки, внутрішньо черевної кровотечі, які у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння; забою грудної клітини, закритого перелому сьомого ребра з права, які у своїй сукупності відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я; множинних поверхневих ран лівої половини обличчя, параорбітальної гематоми обох очей, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, позивач змушений був знаходитися на лікуванні в Лисичанській багатопрофільній лікарні. У зв`язку з неправомірною поведінкою відповідача, позивач змушений був докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав, з вини відповідача, позивач пережив сильний емоційний стрес, був змушений знаходитися на лікуванні у Лисичанській багатопрофільній лікарні, тому не міг вести нормальний спосіб життя, працювати, а саме виконувати свої обов`язки вдома, вести господарство, у зв`язку з чим, всі його обов`язки були покладені на інших осіб. Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача, позивач втратив орган свого тіла, що є непоправним для його здоров`я.
Просив суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 500000 грн.

Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 30 000 грн.
Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 300 грн. 

       Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на необґрунтованість рішення суду в частині відмови у стягненні моральної шкоди в розмірі 470 000 грн, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 травня 2021 року в частині відмови у стягненні моральної шкоди в розмірі 470 000 грн та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи, зазначені в позовній заяві. Вважав, що визначаючи розмір моральної шкоди, судом не в повній мірі враховано всі обставини справи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які повідомлені про місце та час судового засідання у визначеному законом порядку.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, однак її розмір є завищеним. Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача, суд першої інстанції врахував, що позивач зазнав моральні страждання в момент спричинення йому тілесних ушкоджень відповідачем, переймався станом свого здоров`я, побоювався за своє життя, з урахуванням розумності і справедливості щодо розміру моральної шкоди, дійшов висновку про стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 30 000, 00 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.
Частина друга вказаної статті передбачає, що моральна шкода, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості
Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті
Зокрема моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що згідно вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 02 липня 2020 року у справі № 415/4170/20 04 травня 2020 року, в період часу з 21 години до 23 години, ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_1 , маючи умисел на заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, в ході сварки, яка виникла під час спільного розпивання спиртних напоїв, схопив його лівою рукою за горло, а кулаком правої руки завдав два удари в область лівого ока та правої частини верхньої губи. Далі, ОСОБА_2 схопив потерпілого за плечі, та завдав йому близько п`яти ударів правим коліном в область лівої сторони живота, а також лівим ліктем завдав удар в область правих ребер, а потім ліктем завдав удар в область грудної клітки. Від нанесених ОСОБА_2 вказаних ударів потерпілий ОСОБА_1 втратив свідомість.
В результаті вищевказаних дій ОСОБА_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 69 від 25.06.2020, ОСОБА_1 , були заподіяні тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 02 липня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовної вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнав позивач у зв`язку із протиправними діями відповідача, та погоджується з розміром відшкодування моральної шкоди у сумі 30 000,00 грн, який визначено з урахуванням конкретних обставин справи, глибини завданої моральної шкоди, характеру та обсягу душевних, психічних страждань, яких зазнав позивач з урахуванням вимог розумності і справедливості, тривалості моральних страждань. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, незгоди скаржника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судів.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Дата складання повного тексту постанови 24 вересня 2021 року.

Головуючий                                        В.М. Луганська 

Судді                                                В.А. Коновалова 

О.Ю. Карташов