УХВАЛА

28 вересня 2021 року 
м. Київ

Справа №  904/7/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Колос І.Б. - (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М., 
розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Полстар"
на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021
та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.08.2021 
у справі №  904/7/21
за позовом комунального підприємства "Кривбасводоканал"
до товариства з обмеженою відповідальністю "Полстар"
про стягнення заборгованості у сумі 75  459,75 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" (далі - КП "Кривбасводоканал") звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Полстар" (далі - ТОВ "Полстар") заборгованість за договором про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 16.02.2007 № 110 у загальному розмірі 75 459,75 грн, з яких основний борг у сумі 69 942,89 грн, штраф у сумі 4  896,00  грн та 3% річних у сумі 620,86 грн.
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від  20.08.2021 у справі №  904/7/21 позов задоволено у повному обсязі: стягнуто з ТОВ  "Полстар" на користь КП "Кривбасводоканал" заборгованість з плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями до систем централізованого водовідведення у сумі 69  942,89 грн, 3% річних у сумі 620,86 грн, штраф у сумі 4  896,00  грн.
ТОВ "Полстар" 08.09.2021 звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.08.2021 у справі №  904/7/21, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Дослідивши матеріали касаційної скарги ТОВ "Полстар", Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 ГПК України, яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною сьомою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 встановлено у розмірі 2  270  грн.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом спору у справі №  904/7/21 є стягнення у сумі 75  459,75 грн, отже, ціна позову у цій справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ГПК  України.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б)  особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Верховний Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила, й необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".
У поданій касаційній скарзі, обґрунтовуючи наявність підстави для відкриття касаційного провадження, скаржник вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; скаржник зазначає, що про наявність підстав касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій свідчить і відсутність відповідного висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, що в свою чергу свідчить і про значний суспільний інтерес, оскільки визначення додаткової плати за стічні води, з перевищенням вмісту забруднюючих речовин, має визначальне значення для суспільства, кінцевою метою застосування якого носить профілактичний характер, направлений саме на попередження вказаних порушень екологічного напрямку у майбутньому.
Розглянувши наведені підстави, викладені в касаційній скарзі, у контексті прийнятих у цій справі судових рішень не дають підстав для висновку, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та те, що справа становить значний суспільний інтерес. Докази на підтвердження зазначеного відсутні. Разом з тим зміст касаційної скарги зводиться до незгоди з оцінкою доказів, встановлених судами попередніх інстанцій, і з`ясованими обставинами справи без належного обґрунтування для касаційного оскарження судового рішення, визначених частиною третьою статтею 287 ГПК України, є проханням про повторний перегляд справи та переоцінку встановлених судами обставин, що виходить за межі повноважень Верховного Суду. 
Крім того зазначені скаржником доводи зводяться до заперечення встановлених судами обставин справи, які були здійсненні судами під час розгляду справи по суті і в цілому до заперечення результату розгляду справи. 
Верховним Судом під час аналізу доводів та аргументів касаційної скарги також взято до уваги: предмет позову, правову природу спірних правовідносин, складність справи, чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство, факт розгляду цієї справи судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію та враховано межі, порядок та повноваження апеляційного суду щодо розгляду справи.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Частиною четвертою статті 11 ГПК України встановлено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Також Європейський суд з прав людини в ухвалі від 09.10.2018 у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява №26293/18) зазначив, що застосування критерію малозначності справи було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності 
інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Таким чином законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у пункті 1 частини першої статті 293  ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.
З огляду на викладене, враховуючи, що скаржником не наведено обґрунтування наявності обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287  ГПК України, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Полстар" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.08.2021 у справі №  904/7/21, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Полстар" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.08.2021 у справі №  904/7/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                          І. Колос

Суддя           І. Булгакова

Суддя                                                                                 Т. Малашенкова