П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
25 серпня 2021 року                                                                                                  місто Київ 
Єдиний унікальний номер справи 753/3624/21
Номер провадження  22-ц/824/10258/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Головачова Я.В.,  Шахової О.В., 
 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 квітня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Курічової В. М.,  у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» про стягнення заборгованості, 
в с т а н о в и в : 
 У лютому 2021 року Москаленко Єгор Андрійович   в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» про стягнення заборгованості. 
 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05 березня 2020 року позивач здійснив оплату  двох авіаквитків на користь відповідача в сумі 5 065 грн. 
 
13 березня 2020 року на електронну адресу позивача надійшло повідомлення від відповідача про скасування рейсу у якому, зокрема, останнім запропоновано повернути позивачу кошти за невикористані квитки.
 
15 та 19 березня 2020 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення з проханням повернути кошти, а 29 березня 2020 року отримав лист у якому зазначено, що кошти будуть повернуті на банківську карту позивача. 
 
В подальшому, після неодноразових звернень до відповідача із листами щодо повернення коштів за невикористані квитки, 05 січня 2021 року позивачем було отримано часткову компенсацію за авіаквитки у розмірі 1 072 грн., однак залишок коштів у розмірі 3 993 грн., станом на день звернення до суду з даним позовом, позивачу повернуто не було.
 
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 квітня 2021 року (а.с. 68-73) позов ОСОБА_1 , задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати неповернутих квитків за придбані авіаквитки на скасований авіарейс PQ899 за маршрутом Запоріжжя - Прага, що мав бути здійснений 05 квітня 2020 року у сумі 3 993 грн.
 
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.
 
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.
 
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 10 червня 2021 року ТОВ  Авіакомпанія Скайап» направило апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просило рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову, відмовити.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем не порушено права позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки останнім не було надано всіх необхідних документів для повернення сплачених коштів за авіаквитки.
 
Скаржник зазначає, що він не укладав з позивачем договір перевезення, оскільки пасажирами, згідно придбаних позивачем квитків, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Разом з тим, письмового звернення пасажирів щодо повернення коштів, яке відповідно до Правил повітряних перевезень та обслуговування пасажирів та багажу ТОВ «Авіакомпанія Скайап» є обов`язковим, скаржнику направлено не було.
 
Скаржник зазначає, що позивачу були повернуті аеропортові збори - кошти, які не є власністю авіакомпанії і не відноситься до вартості тарифу, згідно якого придбано авіаквиток.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 липня 2021 року поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення суду, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 липня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.
 
19 липня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з відповідним підтвердженнями про направлення його скаржнику. 
 
З вказаного відзиву вбачається, що позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення, без змін.
 
Так сторона позивача зазначає, що Правилами повітряних перевезень та багажу ТОВ «Авіакомпанія Скайап» визначено, що повернення коштів здійснюється, зокрема, на рахунок власника банківської картки, якою оплачено перевезення. Інших умов для повернення коштів у разі, якщо оплата була здійснена електронними засобами переказу коштів не передбачено.
 
Позивач вважає, що суд першої інстанції розглянув та обґрунтовано задовольнив позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Авіокомпанія Скайап» про стягнення заборгованості.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення  в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав грошове зобов`язання з повернення позивачу коштів у розмірі 3 993 грн. за невикористані авіаквитки за договором повітряного перевезення, укладеного на відстані.
 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
 
Судом встановлено, що 05 березня 2020 року між є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ТОВ «Авіакомпанія Скайап» укладено договір перевезення шляхом придбання авіаквитків (а.с. 11, 12).
 
13 березня 2020 року на електронну адресу ОСОБА_1   надійшло повідомлення про скорочення польотної програми та скасування рейсу PQ899 за маршрутом Запоріжжя - Прага з пропозицією змінити дату вильоту або повернути кошти за квиток (а.с.13). 
 
15 березня 2020 року ОСОБА_1 направлено на електронну адресу ТОВ «Авіакомпанія Скайап» лист про повернення коштів (а.с. 14). 
 
29 березня 2020 року ОСОБА_1 отримав лист про те, що кошти будуть перераховані на банківську карту з якої здійснювалась оплата (а.с. 15).
 
13, 21, 22 квітня, 09 вересня  2020 року ОСОБА_1 звертався до ТОВ «Авіакомпанія Скайап» з листами про отримання інформації щодо повернення коштів (а.с. 15, 17-19).
 
25 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Авіакомпанія Скайап» з претензією (а.с. 22, 32).
 
Листом № 2512 від 24 грудня 2020 року ТОВ «Авіакомпанія Скайап» просило ОСОБА_1 надати належним чином засвідчені копії документів, що посвідчують особу пасажирів (ОСОБА_3 і ОСОБА_4) по бронюванню № QІYG7N (а.с. 57).
 
05 січня 2021 року ОСОБА_1 повернуто 1 072 грн. та роз`яснено, що залишок коштів знаходиться на балансі останнього в особистому кабінеті на сайті skyup.aero, та які можна використовувати для купівлі квитків або додаткових послуг авіакомпанії (а.с. 28-29).
 
Відповідно до статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
 
Згідно зі статтею 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).
 
Статтею 920 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).
 
Згідно пункту 1 Розділу 2 Глави XVIII Правил повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу затверджених наказом Державної авіаційної служби від 26.11.2018 року № 1239, примусове повернення коштів або перебронювання без застосування штрафних санкцій здійснюється, зокрема, у випадку скасування, перенесення, затримки рейсу (авіаперевізник може зменшити час затримки, зазначений у пункті 3 глави 4 розділу XV цих Авіаційних правил), на який у пасажира заброньовано місце та оформлено квиток.
 
Пунктами 1, 4 Розділу 1 Глави XVIII Правил повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу встановлено, що повернення коштів за невикористаний квиток (його частину) авіаперевізник здійснює за місцем придбання квитка або в головному офісі авіаперевізника (офісі з продажу перевезень авіаперевізника) і в тій валюті, у якій квиток було оплачено. Повернення коштів в Україні авіаперевізник здійснює в національній валюті. У разі якщо оплату було здійснено електронними засобами переказу коштів (банківською карткою), кошти повертаються на платіжну картку, з якої було здійснено платіж за квиток.
 
Повернення коштів здійснюється: особі, що зазначена у квитку,- у разі сплати за перевезення готівкою або банківським переказом; на рахунок підприємства, установи тощо - у разі сплати за безготівковим розрахунком; на рахунок власника банківської картки, якою оплачено перевезення (у разі припинення діяльності банку перерахування коштів може бути здійснено на рахунок в іншому банку); спонсору, що сплатив за перевезення,- у разі оформлення квитка за повідомленням про попередню оплату (Prepaid Ticket Advice - РТА).
 
Повернення коштів здійснюється за умови пред`явлення документів, що посвідчують особу, та документів, що підтверджують право на отримання грошових сум, визначених у пункті 3 цієї глави.
 
Згідно пункту 4 Розділу 2 Глави XVIII Правил повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу у разі повернення коштів за невикористаний квиток або його частину, у тому числі примусового, плата за оформлення повітряного перевезення не повертається, за винятком випадку повернення коштів з вини авіаперевізника. Плата за операцію повернення коштів у разі примусового повернення коштів не стягується
 
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 05 березня 2020 року ОСОБА_1 придбано два авіаквитки на ім`я пасажирів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з датою вильоту - 05 квітня 2020 року о 11 год. 50 хв., рейс  PQ899, авіакомпанія Скайап. Разом з тим, у зв`язку із оптимізацією польотів авіакомпанія Скайап скоротила польотну програму і скасувала виконання рейсу PQ899 з 29 березня 2020 року по 24 травня 2020 року, про що повідомила позивача. Крім того, авіакомпанія повідомила, що у разі наявності бажання змінити дату вильоту або повернути кошти, необхідно надіслати електронний запит на зазначену у листі електронну адресу.   
 
З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_1 виявив бажання отримати сплачені ним кошти про що повідомив відповідача. 
 
Після неодноразових звернень позивача до відповідача щодо отримання сплачених ним коштів за придбання авіаквитків, 05 січня 2021 року авіакомпанія повернула ОСОБА_1 1 072 грн. та зазначила, що залишок коштів знаходиться на балансі позивача в особистому кабінеті на сайті skyup.aero. 
 
З вказаного вбачається, що авіакомпанія погодила виплату позивачу сплачених ним коштів, проте частину цих коштів вона перерахувала на рахунок позивача, а іншу - на баланс позивача в його особистому кабінеті на сайті skyup.aero.
 
Разом з тим, враховуючи те, що авіаквитки для пасажирів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були придбані ОСОБА_1 через сайт SkyUp з використанням власної банківської карти (безготівковий розрахунок), останній, відповідно до Правил повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу, має право на отримання сплачених ним коштів у повному обсязі, які мають бути перераховані на його банківську картку якою оплачено перевезення (у разі припинення діяльності банку перерахування коштів може бути здійснено на рахунок в іншому банку).
 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача кошти сплачені ним запридбані авіаквитки на скасований авіарейс PQ899 за маршрутом Запоріжжя - Прага, що мав бути здійснений 05 квітня 2020 року.
 
Скаржником до апеляційної скарги додано роздруківку з сайту авіакомпанії - Правила повітряних перевезень пасажирів та багажу. Разом з тим, зазначений доказ було подано з порушенням приписів процесуального законодавства без підтвердження неможливості її подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від  відповідача, а тому, керуючись ч. 3 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів не враховує її під час перегляду оскаржуваного рішення.
 
Посилання скаржника на те, що він не укладав з позивачем договір перевезення, оскільки пасажирами є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки Правилами повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу, затверджених наказом Державної авіаційної служби від 26.11.2018 року № 1239 встановлено, що повернення коштів здійснюється, зокрема, на рахунок власника банківської картки, якою оплачено перевезення, яким у даному випадку є позивач. 
 
Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що відповідно до Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу ТОВ «Авіакомпанія Скайап», для отримання коштів обов`язковим є письмове звернення (волевиявлення) пасажира щодо повернення коштів та документи, що посвідчують особу пасажирів, оскільки у матеріалах справи відсутня належним чином завірена копія зазначених Правил, що позбавляє суд можливості перевірити зазначене скаржником посипання. 
 
Крім того, як вбачається із листа від 05 січня 2021 року (а.с. 29), авіакомпанія виплатила позивачу частину коштів на його рахунок, а іншу частину - на баланс позивача в його особистому кабінеті на сайті skyup.aero. Таким чином, авіакомпанія погодила позивачу виплату коштів сплачених ним за придбання квитків у повному обсязі, проте здійснила таку виплату з порушенням положень Розділу 1 Глави XVIII Правил повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу.
 
Щодо стягнення судових витрат, слід зазначити наступне.
 
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
 
Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що по даній справі інтереси ОСОБА_1 у суді першої інстанції представляв адвокат Москаленко Є. А. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги та договору № 12/21 про надання правової допомоги від 01 лютого 2021 року.
 
Згідно квитанції 76806440 від 03 лютого 2021 року, за надання правової допомоги у суді першої інстанції по даній справі, ОСОБА_1 сплатив на користь адвоката Москаленка Є. А. кошти у сумі 4 000 грн.
 
Колегія суддів вважає, що вказаними доказами позивачем належним чином підтверджені понесені ним витрати на правничу допомогу у зв`язку чим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у зазначеному розмірі, а також сплаченого позивачем судового збору.
 
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.
 
26 липня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява    ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь витрати на правову допомогу у сумі 2 500 грн.
 
До вказаної заяви позивачем долучено: завдання № 02 до договору про надання правової допомоги № 12/21 від 01 лютого 2021 року підписане АО «Легарт» та ОСОБА_1 13 липня 2021 року; рахунок-фактуру № 12/21-2 від 13 липня 2021 року; платіжне доручення № 97892799 від 21 липня 2021 року; детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом Москаленко Є. А. у справі № 753/3624/21. Крім того, до зазначеної заяви скаржником долучено докази направлення її скаржнику, заяви про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката скаржником не подавалося.
Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача було подано відзив на апеляційну скаргу.
 
Із завдання № 02 вбачається, що АО «Легарт» та ОСОБА_1 погодили, що за аналіз апеляційної скарги на рішення суду, підготовку та подання відзиву на оскаржуване рішення позивач зобов`язався сплатити адвокатському об`єднанню 2 500 грн. 
 
Так, адвокатським об`єднанням були виконані зазначені роботи у зв`язку з чим, позивач сплатив на користь адвокатського об`єднання 2 500 грн.
 
Враховуючи вищенаведене, а також те, що колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, наявні підстави для стягнення з ТОВ «Авіакомпанія Скайап» на користь ОСОБА_1 витрати понесені ним на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції у сумі 2 500 грн.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,- 
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» - залишити без задоволення.
 
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 квітня 2021 року - залишити без змін.
 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» (код ЄДРПОУ 41403314) на користь   ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу у сумі 2 500 грн.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

 
Суддя-доповідач:                                                                                     І.М. Вербова

Судді:                                                                                                                    Я. В. Головачов 

                                                                                                                            О. В. Шахова