Ухвала
 
26 липня 2021 року
м. Київ
справа № 496/2143/16-ц
провадження № 61-11341ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач),  Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в інтересах якого діє адвокат Сокуренко Євген Сергійович на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 липня                  2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 травня                         2021 року у справі за позовом  Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та  зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання кредитного договору частково недійсним та стягнення надмірно сплачених коштів, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 21 липня                  2020 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 26 травня 2021 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано недійсним пункт 1.1 кредитного договору № OD28АК03100070               від 28 вересня 2006 року в частині зобов`язання ОСОБА_1 щомісячно сплачувати 0,25 % від суми наданого кредиту за надання фінансового інструменту.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, сплачені ним на підставі пункту 1.1 кредитного договору                                            № OD28АК03100070 від 28 вересня 2006 року за надання фінансового інструменту в сумі 4 657,50 доларів США.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, переплачені за борговими зобов`язаннями згідно кредитного договору                    № OD28АК03100070 від 28 вересня 2006 року у розмірі 192,56 доларів США.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У іншій частині зустрічні позовні вимоги залишено без задоволення.
До Верховного Суду у липні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» в інтересах якого діє адвокат Сокуренко Є. С., подало касаційну скаргу у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити первісний позов, та відмовити у задоволенні зустрічного позову.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в  ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень, заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 755/7704/15-ц (провадження № 61-283св18), від 18 квітня                2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17), від                         25 квітня 2018 року у справі № 401/9687/12 (провадження 61-14084св18), від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19, від 03 серпня 2020 року у справі № 911/2139/19, від 26 травня 2021 року у справі № 202/2543/16 (провадження № 61-16922св20), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі  № 917/1801739/17 (провадження                  №12-161гс19), 
Також заявником зазначено, що суд не дослідив зібрані у справі докази.
Касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» в інтересах якого діє адвокат Сокуренко Є. С., подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» в інтересах якого діє адвокат                    Сокуренко Є. С., заявлено клопотання, в якому просить зупинити виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 липня                  2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 26 травня                         2021 року, до закінчення касаційного провадження.
Відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 394 ЦПК України
за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
Клопотання АТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діє адвокат                 Сокуренко Є. С., зазначеним вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, оскільки заявником не доведено, що у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судового рішення буде утруднено.
Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання                                                   АТ КБ «ПриватБанк» в інтересах якого діє адвокат Сокуренко Є. С., про зупинення виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 липня 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від                    26 травня 2021 року, слід відмовити, оскільки оскарження судового рішення  у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та  зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання кредитного договору частково недійсним та стягнення надмірно сплачених коштів, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»                            в інтересах якого діє адвокат Сокуренко Євген Сергійович на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 липня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 травня 2021 року.
Витребувати з Біляївського районного суду Одеської області цивільну справу   (№ 496/2143/16-ц).
Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», в інтересах якого діє адвокат Сокуренко Євген Сергійович про зупинення виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 липня 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 26 травня 2021 року.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до  25 серпня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді                                                                                                           І. А. Воробйова
                                                                                                                 Р. А. Лідовець
                                                                                                                 Ю. В. Черняк