ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" липня 2021 р.           Справа№ 910/9260/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко А.І.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Скрипки  І.М. 
 
секретар судового засідання:Білоус О.О.
за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 20.07.2020
апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер-Авіа"
на ухвалу           Господарського суду міста Києва
від            09.06.2021 
у справі           № 910/9260/21 (суддя Спичак О.М.)
за заявою           C.A.Z. S.A.L. (Компанії "К.А.З. С.А.Л.")
про                     забезпечення позову (до пред`явлення позову)
особи, які отримають статус учасника справи:
відповідач  1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер-Авіа"
                     2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Браво"
                     3. Air Fleet Management S.A.L. (Компанія "Ейл Фліт Менеджмент 
                    С.А.Л.")
Третя особа 1. Приватний виконавець Ляпін Дмитро Валентинович
                     2. Державне підприємство "Сетам",
    В С Т А Н О В И В : 
Короткий зміст заяви про забезпечення позову
08.06.2021 до Господарського суду міста Києва до пред`явлення позову надійшла заява C.A.Z. S.A.L. (Компанії «К.А.З. С.А.Л.») про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:
1) накласти арешт на авіаційні двигуни типу CFM56-3C1 серійний номер №725284 та серійний номер №724784 і встановити заборону на відчуження їх в межах виконавчого провадження ВП №60946140;
2) заборонити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу (посвідчення №0008 від 30.05.2017) та посадовим (службовим) особам Державного підприємства «Сетам», а також усім їх територіальним підрозділам вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію (відчуження) авіаційних двигунів типу CFM56-3C1 серійний номер НОМЕР_8 та серійний номер НОМЕР_8, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше.
Заявник вказує, що C.A.Z. S.A.L. (Компанія «К.А.З. С.А.Л.») має намір звернутись до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання права власності на двигуни серійний номер №725284 та серійний номер №724784 та виключення їх з переліку арештованого майна.
Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до протиправного відчуження майна заявника (двигуни типу CFM56-3C1 серійний номер №725284 та серійний номер №724784) на суму 350 000,00 дол. США.
Крім того,  у випадку реалізації вказаного майна на аукціоні, новий власник не обмежений у виборі способів щодо їх розпорядження, а заявник знову змушений буде звертатись з позовом до суду з метою захисту свого права власності на вказані двигуни
Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.06.2021 заяву C.A.Z. S.A.L. (Компанії «К.А.З. С.А.Л.») про забезпечення позову (до пред`явлення позову) задоволено частково та заборонено приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу та посадовим (службовим) особам Державного підприємства "Сетам", а також всім їх територіальним підрозділам вчиняти будь-які дії в межах виконавчого провадження ВП№60946140, спрямовані на реалізацію (відчуження) авіаційних двигунів типу CFM56-3C1 серійний номер №725284 та серійний номер №724784 у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше. В іншій частині заяви відмовлено.
Обґрунтовуючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що     обраний заявником захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на власне майно є помилковим, оскільки, у постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №755/5333/20 вказано, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві, а тому неможливим є накладення арешту на майно особи, яка не є відповідачем у справі.
За таких обставин, суд першої інстанцій не вбачав підстав для задоволенні заяви C.A.Z. S.A.L. (Компанії «К.А.З. С.А.Л.») про забезпечення позову в частині накладення арешту на майно, що належить самому позивачу, - двигуни серійний номер №725284 та серійний номер №724784.
Що стосується заяви C.A.Z. S.A.L. (Компанії «К.А.З. С.А.Л.») про забезпечення позову в іншій частині, суд першої інстанції дійшов висновку про її обґрунтованість, оскільки вважає,  що  застосування такого способу забезпечення позову у справі як заборона приватному виконавцю та посадовим особам Державного підприємства «Сетам» вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію (відчуження) майна в межах виконавчого провадження ВП № 60946140, відповідає критеріям обґрунтованості, адекватності, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги (зокрема, обраний захід спроможний забезпечити ефективний захист його порушених прав та інтересів), імовірністю ускладнення ефективності захисту/відновлення поновлення прав та інтересів позивача, у випадку задоволення позову.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастер-Авіа» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині задоволення заяви про забезпечення позову та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що заявником у порушення статті 74 ГПК України не доведено право власності заявника на авіаційні двигуни типу CFM56-3C1 серійний номер НОМЕР_8 та серійний номер НОМЕР_9. При цьому, суд першої інстанції встановив обставини, які свідчать про обґрунтованість вимог Заявника, на підставі не досліджених у повному обсязі доказів, що є порушенням статті 86 ГПК України.
Також, суд першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали не перевірив повноваження представника заявника на право подання заяви про забезпечення позову у справі 910/9260/21.
З огляду на вказані обставини, заявник вважає, що оскаржувана ухвала винесена з неповним з`ясуванням обставин справи, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які господарський суд першої інстанції визнав встановленими, висновки суду про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення не є обґрунтованими та зроблені з неправильним застосуванням приписів процесуального закону, а тому оскаржувана ухвала має бути скасована.
Узагальнені доводи заперечень на апеляційну скаргу 
19.07.2021 від приватного виконавця Ляпіна Д.В. через відділ Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив   апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу в частині задоволення заяви про забезпечення позову скасувати. Одночасно приватний виконавець зазначає, що в рамках виконавчого провадження № 60946140 приватним виконавцем було передано на реалізацію арештоване майно, а саме:
1) Літак Боїнг (Воеіпg) 737-500, виробник Воеіпg Соmpany, Seattly, рік випуску 1990, заводський номер (серійний номер) НОМЕР_5, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , серійні номери двигунів НОМЕР_8 та НОМЕР_9;
2) Літак DС-9-83 (МD-83), виробник - Мсdonnell Douglas-Воеіпg USA, рік випуску 1991, заводський номер (серійний номер) НОМЕР_6, державний реєстраційний знак  НОМЕР_4, серійний номер двигунів: НОМЕР_2 та НОМЕР_7.
Зазначене майно описувалось та арештовувалось як ціле, і авіаційні двигуни щодо яких судом вжито заходів до забезпечення позову, не можуть розглядатися окремо, так як є складовою частиною літака. Вказані двигуни встановлювались замість тих, які були в наявності на момент укладення договору іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеку. Така реконструкція (переобладнання) предмета іпотеки  відповідно до  ч. 5 ст. 5 Закону України  «Про іпотеку» вважається також предметом іпотеки.
Приватний виконавець зазначає, що згідно відповіді Державної авіаційної служби вих. № 1.16-6047-20 від 27.07.2020 року, на дату видачі сертифіката перегляду льотної придатності № 0467/5 на повітряному судні Боїнг (Воеіпg) 737-500,  державний реєстраційний знак НОМЕР_3 були встановлені двигуни CFM56-3C1 серійний номер НОМЕР_8 та серійний номер НОМЕР_9.
Відповідач-2, відповідач-3, треті особи-1, 2 не скористались своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Явка представників учасників справи

У судове засідання, призначене на 20.07.2021, до Північного апеляційного господарського суду з`явились представники заявника та відповідача-1.
Представники відповідача-2, 3, третіх осіб 1, 2 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином,  про причини неявки суд не повідомлено.
Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). 
Вислухавши думку представника заявника та відповідача-1,   враховуючи строки розгляду справи,   колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності   відповідача-2, 3, третіх осіб 1, 2,     оскільки вони   не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

       Позиції учасників справи
       Представник відповідача-1 в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 у справі № 910/9260/21 про вжиття заходів забезпечення позову та просить суд постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.
       Представник  заявника    проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив апеляційний господарський суд залишити без задоволення вимоги апеляційної скарги, оскільки вважає, що оскаржувану ухвалу судом першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а апеляційна скарга не містить доводів, які б свідчили про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
У червні 2021 року C.A.Z. S.A.L. (Компанія «К.А.З. С.А.Л.») до пред`явлення позову звернулась з заявою до Господарського суду міста Києва про забезпечення позову, в якій заявник просить суд: 1) накласти арешт на авіаційні двигуни типу CFM56-3C1 серійний номер № НОМЕР_8 та серійний номер №724784 і встановити заборону на відчуження їх в межах виконавчого провадження ВП №60946140; 2) заборонити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу (посвідчення №0008 від 30.05.2017) та посадовим (службовим) особам Державного підприємства «Сетам», а також усім їх територіальним підрозділам вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію (відчуження) авіаційних двигунів типу CFM56-3C1 серійний НОМЕР_8 та серійний номер НОМЕР_8, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше.
Заявник зазначає, що він є власником двигунів серійний номер № НОМЕР_8 та серійний номер № НОМЕР_8, вказані двигуни не передавались в іпотеку будь-яким третім особам, а отже їх реалізацію на аукціоні, запланованому на 14.06.2021, є безпідставним.
На переконання  заявника, належне йому на праві власності, включено без належної правової підстави до складу майна, яке могло бути реалізоване на аукціоні 14.06.2021.
Так, на думку заявника, не прийняття рішення про забезпечення позову призведе до протиправного відчуження майна заявника (двигунів серійний номер № НОМЕР_8 та серійний номер № НОМЕР_8) на суму 350 000,00 дол. США.
При цьому, у випадку реалізації вказаного майна на аукціоні, новий власник не обмежений у виборі способів щодо їх розпорядження, а заявник знову змушений буде звертатись з позовом до суду з метою захисту свого права власності на вказані двигуни.
Заявником до заяви було надано копії наступних документів:
- договір купівлі-продажу №1/14 від 17.07.2018 укладений між AirFleetManagement S.A.L. (Компанія «ЕйлФліт Менеджмент С.А.Л.») (продавець) та C.A.Z. S.A.L. (Компанії «К.А.З. С.А.Л.») (покупець) відповідно до умов якого продавець продає покупцеві два двигуна CFM56-3C1 серійний номер №725284 та серійний номер № НОМЕР_8, а покупець зобов`язується оплатити вартість товару на умовах цього договору; право власності на товар переходить до покупця після підписання купчої з моменту оплати повної вартості товару;
- купча від 18.07.2018 складена на двигуни CFM56-3C1 серійний номер № НОМЕР_8 та серійний номер № НОМЕР_8.
- договір оренди авіаційних двигунів №34/7від 18.07.2018 укладений між C.A.Z. S.A.L. (Компанії «К.А.З. С.А.Л.») (орендодавець) та AirFleetManagement S.A.L. (Компанія «ЕйлФліт Менеджмент С.А.Л.») (орендар), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає  (два) двигуни моделі CFM56-3C1 серійний номер № НОМЕР_8 та серійний номер № НОМЕР_8(для цивільного літака Боїнг (Boeing) 737-500, виробника - BoeingCompany).
Судом першої інстанції встановлено, що за Угодою про оперативну оренду повітряного судна (25737) від 18.06.2018 (укладеною між AirFleetManagement S.A.L. (Компанія «ЕйлФліт Менеджмент С.А.Л.») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво») повітряне судно Boeing 737-548, серійний номер 25737 разом з двигунами CFM56-3C1 серійний номер № НОМЕР_8 та серійний номер № НОМЕР_8 перебувало в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво».
В матеріалах справи міститься копія Іпотечного договору від 24.09.2018 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мастер-Авіа» (іпотекодержатель) та «AirFleetManagement S.A.L.» (Компанія «ЕйлФліт Менеджмент С.А.Л.») (іпотекодавець) укладено посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Латанюк І.А., зареєстрований в реєстрі за № 2914, відповідно до умов якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно, зокрема, літак Боїнг (Boeing) 737-500, двигун типу CFM56-3C1.
З роздруківки із сайту  https://setam.net.ua/auction/442017 вбачаєтсья, що на ньому було розміщено інформацію про заплановане проведення на 14.06.2021 аукціону з продажу літака Боїнг (Boeing) 737-500, виробник Boeing Company, Seatlly, USA, рік випуску 1990, заводський номер (серійний номер) НОМЕР_5, державний реєстраційний знак НОМЕР_3 , серійні номери двигунів НОМЕР_8 та НОМЕР_9.
Як пояснив представник апелянта, літак перебуває в іпотеці та належить боржнику на праві власності на підставі Іпотечного Договору № 2914 від 24.09.2018 року.
Відомості про обтяження майна: - 28065248 - Іпотека, іпотечний договір 2914, виданий 24.09.2018 ПН КМНО Латанюк І.А. ; 28063470 - Іпотека, іпотечний договір 2914, виданий 24.09.2018 ПН КМНО Латанюк І.А. ; 28064347- Заборона на нерухоме майна, іпотечний договір 2914, виданий 24.09.2018 ПН КМНО Латанюк І.А.; 28061192 - Заборона на нерухоме майно, іпотечний договір 2914, виданий 24.09.2018 ПН КМНО Латанюк І.А.; 7999669 - постанова про арешт 60946140 від 17.06.2020 Приватний виконавець Ляпін Д.В.

      Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи
Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно зі            статтею 136 Господарського процесуального кодексу України    господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених            статтею 137 Господарського процесуального кодексу України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.
Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. 
Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).
Приписами частин 5 та 6        статті 140 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. 
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. 
Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
При цьому, господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Застосовуючи при розгляді даної справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року в справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
Поняття "ефективний засіб", за висновками Європейського суду з прав людини (рішення від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії"), передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
У ході вирішення справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
При цьому, обов`язок доказування необхідності вжиття певних заходів забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову, та покладається на особу, яка подала відповідну заяву.
Як вбачається з пояснень приватного виконавця Ляпіна Дмитра Валентиновича в рамках виконавчого провадження № 60946140 приватним виконавцем було передано на реалізацію арештоване майно: 
1) Літак Боїнг (Воеіпg) 737-500, виробник Воеіпg Соmpany, Seattly, рік випуску 1990, заводський номер (серійний номер) НОМЕР_5, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , серійні номери двигунів НОМЕР_8 та НОМЕР_9;
2) Літак DС-9-83 (МD-83), виробник - Мсdonnell Douglas-Воеіпg USA, рік випуску 1991, заводський номер (серійний номер) НОМЕР_6, державний реєстраційний знак   НОМЕР_4 , серійний номер двигунів: НОМЕР_2 та НОМЕР_7.
Зазначене майно описувалось та арештовувалось як ціле і авіаційні двигуни, щодо яких судом вжито заходів до забезпечення позову, не можуть розглядатися окремо, так як є складовою частиною літака. Вказані двигуни встановлювались замість тих, які були в наявності на момент укладення договору іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеку. 
Приватний виконавець зазначає, що згідно відповіді Державної авіаційної служби вих. № 1.16-6047-20 від 27.07.2020 року, на дату видачі сертифіката перегляду льотної придатності № 0467/5 на повітряному судні Боїнг (Воеіпg) 737-500,  державний реєстраційний знак НОМЕР_3 були встановлені двигуни CFM56-3C1 серійний номер НОМЕР_8 та серійний номер НОМЕР_9.
На підставі матеріалів справи, колегія встановила,  що заявником не було подано до суду першої інстанції належним чином засвідчених документів, які підтверджують державну реєстрацію компанії "К.А.З. С.А.Л." у відповідному реєстрі компаній; які підтверджують призначення особи, яка підписала заяву, на посаду директора компанії "К.А.З. С.А.Л." та її перебування на цій посаді; та які підтверджують наявність у директора компанії "К.А.З. С.А.Л." повноважень на представництво прав та інтересів в господарських судах, у зв`язку із чим ухвала винесена з неповним з`суванням обставин справи, не встановлена правосуб`єктність та правоздатність заявника, як нерезидента. 
Аналогічна правова позиція була висловлена в ухвалах Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі N 522/20475/ 16-ц, від 18 червня 2018 року у справі № 826/17190/17 та від 08 жовтня 2018 року у справі № 910/8265/17.
Таким чином, подані заявником до заяви про накладення арешту копії документів,  а саме:  купча від 18.07.2018, договір купівлі-продажу № 1/14 від 17.07.2018, договір оренди авіаційних двигунів № 34/7, акт прийняття-передачі повітряних двигунів договір оренди № 34/7, угода про оперативну оренду повітряного судна, додаток В до угоди про оперативну оренду повітряних суден (25737), акт від 18.06.2018 про остаточне отримання повітряного судна(25373), додаткова угода від 24/06/2019 до угоди про оперативну оренду повітряного судна  (25373)від 18 червня 2018, засвідчені неналежним чином. 
Заявником до суду апеляційної інстанції на стадії апеляційного провадження було подано копії документів, а саме копія Торгового реєстру у м. Бейрут про реєстрацію Компанії «К.А.З. С.А.Л.» на арабській мові з перекладом на українську мову присяжним перекладачем Гассан Хаддад Рег.№ 684-2021С2UK16/06/2021 та засвідченого консулом Посольства України в Ліванській Республіці, а також копію фіскального чека від 18.07.2018 №218007 на англійській мові, з перекладом на українську мову та засвідченого Повноваженим Послом Республіки Ліван в Україні паном Алі Дахер 17.06.2021, яким на переконання заявника підтверджено факт оплати придбання двигунів типу CFM 56-3C1 серійні номери НОМЕР_8 та НОМЕР_9 згідно договору купівлі - продажу від 17.07.2018 № 1/14. Зазначені документи  також не можуть бути прийнято до уваги, оскільки вони  не є завіреними належним чином, в тому  є неналежними доказами. Тобто заявник не обґрунтував належними та допустимими доказами необхідність вжиття заходів до забезпечення позову до подачі позову.
Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що  оскаржувана ухвала винесена з неповним з`ясуванням обставин справи, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які господарський суд першої інстанції визнав встановленими, висновки суду про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення не є обґрунтованими та зроблені з неправильним застосуванням приписів процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до    ст. 269 ГПК України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне    застосування норм матеріального права.
Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Відповідно до п. 2, ч. 1, ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Частиною 1 статті 277 ГПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, найшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, ухвалу суду першої інстанції ухвалено при не з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, а також при ухваленні рішення судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, у зв`язку із чим на підставі п. 1-4 ч. 1 ст. 277 ГПК України оскаржуване рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про  відмову  C.A.Z. S.A.L. (Компанії "К.А.З. С.А.Л.") в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Керуючись статтями  129, 255, 269, 270, 271,  273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

                                                  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер-Авіа" на ухвалу           Господарського суду міста Києва від  09.06.2021 у справі № 910/9260/21 задовольнити.
Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.06.2021 у справі № 910/9260/21 скасувати.
В задоволенні заяви C.A.Z. S.A.L. (Компанії "К.А.З. С.А.Л.") про забезпечення позову відмовити.
Матеріали справи № 910/9260/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

     Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у  порядку, передбаченому статтями  286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            А.І. Тищенко 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                І.М. Скрипка