ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5153/21 Справа № 932/5301/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В. І. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-
                                     В С Т А Н О В И Л А:
       12 травня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до АТ «СК «Країна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.
       Позов обґрунтовано тим, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.11.2020 року, з вини водія автомобіля «Renauln-Sandero» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , було пошкоджено автомобіль «Toyota-Corola» державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 .
       У зв`язку з тим, що АТ «СК «КРАЇНА», в якій була застрахована відповідальність ОСОБА_2 , на сьогоднішній день, не здійснила відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
       Враховуючи зазначене позивач просив суд:
       - стягнути з АТ «СК «КРАЇНА» матеріальні збитки в розмірі 71 345,52 грн. у вигляді відшкодування шкоди заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля;
       - стягнути з АТ «СК «КРАЇНА» матеріальні збитки в розмірі 4500,00 грн. у вигляді витрат на проведення експертного дослідження;
       - стягнути з АТ «СК «КРАЇНА» матеріальні збитки в розмірі 7000,00 грн. у вигляді витрат на правову допомогу;
       - стягнути з АТ «СК «КРАЇНА» судовий збір у розмірі 878,45 грн.;
       - стягнути з ОСОБА_2 5000,00 грн. моральної шкоди.
       Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «СК «Країна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди — задоволено частково.
       Стягнуто з АТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальних збитків суму у розмірі 47 328,17 (сорок сім триста двадцять вісім) грн.
       Стягнуто з АТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи суму у розмірі 4 500,00 (чотири тисячі п`ятсот) грн.
       Стягнуто з АТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу суму у розмірі 3 000,00 (три тисячі) грн.
       Стягнуто з АТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 439, 25 (чотириста тридцять дев`ять) грн.        
       У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
       Не погодившись з рішенням суду, АТ «СК «КРАЇНА» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити (а.с. 137-144).
       В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи.
       Скаржник зазначає, що відмовляючи у виплаті страхової суми на користь позивача, він, як страховик, керувався п.3 ч.1 ст.989 ЦК України, та виходив з того, що при укладенні договору страхування з винною в ДТП особою, останній не повідомив його, як страховика, про те, що транспортний засіб «Renauln-Sandero» державний номерний знак НОМЕР_1 уже було забезпечено страховим полісом виданого ПрАТ «СК «Нова» від 15.08.2018 року.
У зв`язку з чим вважає, що договір страхування від 13.06.2019 року, укладеного між ним та ОСОБА_2 , є нікчемним, а тому, в силу ст.216 ЦК України, цей правочин не створює юридичних наслідків.
       Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.01.2020 прийнятої за результатами розгляду адміністративного матеріалу (справа №932/428/20) ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП яке мало місце 08.01.2020 між автомобілями «Renauln-Sandero» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «Toyota-Corola» державний номерний знак НОМЕР_2 .
       Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 є власником автомобіля «Toyota-Corola» державний номерний знак НОМЕР_2 .
       Відповідно до копії відповіді ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» від 21.01.2020 сформованого на запит АТ «СК «Країна», ОСОБА_2 застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу (забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Renauln-Sandero» державний номерний знак НОМЕР_1 ) у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Дата видачі полісу АК/8973291 – 12.06.2018, зі строком дії з 15.08.2018 до 14.06.2019.
       Згідно з копією поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/8878894 12.06.2019 ОСОБА_2 застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу (забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Renauln-Sandero» державний номерний знак НОМЕР_1 ) в АТ «СК«КРАЇНА». Строк дії полісу АМ/8878894 з 00-00 годин 13.06.2019 до 12.06.2020 включно. Страховий ліміт за шкоду заподіяну майну – 100 000,00 грн., розмір франшизи – 2000,00 грн.
       09.01.2020 ОСОБА_2 було повідомлено АТ «СК «Країна» про час та місце ДТП яке сталося 08.01.2020.
       14.01.2020 страховим комісаром від АТ «СК «Країна» було складено акт технічного огляду автомобіля «Toyota-Corola» державний номерний знак НОМЕР_2 .
       Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця №82/20А складеного 03.04.2020 - матеріальний збиток заподіяний власнику «Toyota-Corola» державний номерний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 71 345,52 грн.; ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля «Toyota-Corola» державний номерний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 22 017,35 грн.
       Згідно з копією квитанції до прибуткового касового ордера №82, ОСОБА_1 сплачено за проведення експертного дослідження 4500,00 грн.
       Відповідно до договору про надання правової допомоги укладеним між адвокатом Авраменком О.Ю. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ДП №4353 від 05.07.2019) та виходячи з акту виконаних робіт (послуг), квитанції про надання послуг №9, за надання адвокатських послуг ОСОБА_1 сплачено ОСОБА_3 7 000,00 грн.
       Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки АТ «СК «КРАЇНА» у виплаті страхового відшкодування відмовив безпідставно.
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
       За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
       Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).
       Частиною 1 статті 990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
       Закон № 1961-IV регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).
       За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
       Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
       Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
       Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:
       - навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;
       - неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
       Із аналізу наведених норм спеціального Закону № 1961-IV можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 Закону № 1961-IV, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.
       Аналогічний висновок міститься в постанові ВП/ВС від 11.12.2019 прийнятій за результатами розгляду справи № 465/4287/15 (14-406цс19).
        ОСОБА_2 уклав договір страхування з АТ «Страхова компанія «Країна» зі строком дії з 13.06.2019 року, тоді як попередній договір діяв до 14.06.2019 року. При цьому страховий випадок мав місце 08.01.2020 року. Крім того, страховик вказав на нікчемність договору вже після настання страхового випадку, чим унеможливив для страхувальника виправлення такого недоліку.
       Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у діях сторін під час ДТП не було виявлено навмисних дій спрямованих на настання страхового відшкодування та враховуючи те, що ОСОБА_2 , в строки визначені полісом, було вчинено дії спрямовані на повідомлення про настання страхового випадку, вимога ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування є законною.
       Судом першої інстанції правильно вирішена справа, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, є правильним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
       Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
       Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
       Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

       Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» - залишити без задоволення.
       Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року - залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

       Судді: