ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/19/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,     
розглянувши в порядку 
письмового провадження
в м. Дніпро апеляційну скаргу                     Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року (головуючий суддя – Притула К.М.) в адміністративній справі

за позовом                                                    ОСОБА_1 

до                                                             Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області

про                                                             визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – Позивач) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (далі – Відповідач) про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року по справі №340/19/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправним рішення Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 15.11.2019 №1000 про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на підставі заяви від 09.04.2019.
Зобов`язано Первозванівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на підставі заяви від 09.04.2019.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року по справі №340/19/20 набрало законної сили 10 червня 2020 року.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року, зокрема, зобов`язано Первозванівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дати отримання цієї ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року.
07 квітня 2021 року представник Позивача звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив:
- визнати протиправними дії Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області щодо невиконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 про зобов`язання Первозванівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на підставі заяви від 09.04.2019;
- визнати протиправними та скасувати рішення Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області:
- від 26.02.2021 №212 «Про відхилення проекту рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею -2.0000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 »;
- від 26.02.2021 №213 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею -0,0100 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 »;
- постановити окрему ухвалу про визнання протиправними дії Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області щодо невиконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 про зобов`язання Первозванівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на підставі заяви від 09.04.2019, і направити її для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону до Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області та до ГУНП в Кіровоградській області;
- стягнути з Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір.
Обґрунтовуючи заяву представник Позивача вказав про те, що Відповідач прийнятими рішеннями не виконав рішення суду, що порушує права Позивача.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року по справі №340/19/20: 
- визнано протиправними дії Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області щодо невиконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року.
- визнано протиправними рішення Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 26.02.2021 №212 «Про відхилення проекту рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею -2.0000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 », та від 26.02.2021 №213 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею -0,0100 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 ».
- зобов`язано Первозванівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню статті 129-1 Конституції України, статей 14, 370, КАС України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею -2.0000 га для ведення особистого селянського господарства відповідно до заяви від 09.04.2020 року та змісту рішення суду від 10.03.2020 року у справі 340/19/20.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Відповідач оскаржив її в апеляційному порядку (а.с. 201-207).
В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. 
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що Відповідачем належним чином виконане рішення суду першої інстанції, у діях останнього відсутня протиправність, а права свободи та інтереси Позивача не порушені.
Представник Позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Відповідача у повному обсязі.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Крім того, за частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до приписів статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
З аналізу зазначеного слідує те, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання.
У Рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 КАС України.
Так, відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно з частиною 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Таким чином, контроль за виконанням рішення суду, передбачений статтею 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує законні права та інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383, 249 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням суду першої інстанції у даній справі від 10 березня 2020 року зобов`язано Первозванівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на підставі заяви від 09.04.2019.
Зі змісту заяви від 09.04.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га. (а.с.14).
Отже, рішенням суду від 26.02.2021 чітко передбачено обов`язок Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею саме 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства.
Проте, рішенням №212 від 26.02.2021 року Відповідачем відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею – 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 , а рішенням №213 від 26.02.2021 - надано дозвіл на відведення земельної ділянки у власність площею 0,0100 га.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що право Позивача в подальшому збільшити площу земельної ділянки з 0,0100 га в межах норм, установлених статтею 121 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарства, не свідчить про відсутність у Відповідача обов`язку, на виконання рішення суду першої інстанції у даній справі, надати Позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею саме 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, а не будь-якою іншою площею.
Згідно частини 6 статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України.
Отже, відповідно до приписів вказаної статті суд, виявивши під час розгляду заяви порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення Відповідачем положень статті 129-1 Конституції України, частини 2 статті 14, частини 1 статті 370 КАС України та статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при виконанні судового рішення у справі №340/93/20 та, як наслідок, про наявність підстав для застосування до Відповідача наслідків такого порушення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення питання, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, ухвала суду першої інстанції у даній справі від 16 квітня 2021 року, прийнята без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому підлягає залишенню без змін.
Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області – залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року по справі №340/19/20 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова