Справа № 308/10409/19

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

26.08.2021                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Ціпле І.І., представника Закарпатської митниці Зубенка І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил №33/4806/286/20, за апеляційними скаргами захисників – адвокатів Ільтьо А.М. та Ціпле І.М., поданих в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29. 01. 2020. 
Цією постановою: 
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , працюючий водієм ФОП « ОСОБА_3 », визнаний винним в порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 505 009 (п`ятсот п`ять тисяч дев`ять) грн. з конфіскацією на користь держави предметів, що були безпосередніми об`єктами порушення митних правил, а саме: сигарет з фільтром, іноземного виробництва, без акцизних марок, по 20 штук у кожній пачці, торговельної марки «Marble» «Filter De Luxe» (10 900 пачок); сигарет з фільтром, іноземного виробництва, без акцизних марок, по 20 штук у кожній пачці, торговельної марки «Reginablue» (9900 пачок).
Цією ж постановою на користь держави конфісковано транспортний засіб із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувався для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України, а саме: спеціалізований вантажний сідловий тягач – Е марки DAF модель FXXF 105.460, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 ( 1 шт); загальний напівпричіп – бортовий – Е марки «Schwarzmuller» модель SPA-3, номер рами НОМЕР_2 1шт.
Стягнуто з ОСОБА_1 - 420,40 грн. судового збору на користь держави. 
Із протоколу про порушення митних правил №3603/30500/20 від 03. 08. 2019 та постанови судді від 29. 01. 2020 вбачається що 03. 08. 2019 в 00 год. 57 хв. громадянин України ОСОБА_1 заїхав в зону митного контролю митного посту «Неветленфолу» Закарпатської митниці ДФС в напрямку «Виїзд з України», керуючи вантажним автомобілем марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричепом марки «Schwarzmuller» реєстраційний номер НОМЕР_4 , в якому переміщувався вантаж «піддони», що прямував з України до Румунії.

-2-

Відповідно поданих водієм до митного контролю товаросупровідних документів, а саме: CMR б/н від 01. 08. 2018, рахунку – фактури №06 від 31. 07. 2019, переміщувався товар «піддон плоский дерев`яний, розмір 1200 х 800 мм - 700 шт.» загальною вагою 18 000 кг. та вартістю 3689,00 євро.
Відправником товару являється підприємство ФО-П ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 .), а одержувачем румунське підприємство «SC Proiect Personal Leasing SRL CHECHIS» str. Principala, nr. 273, Jud Maramures, Romania. Вантаж слідує в митному режимі «експорт» по МД №UA UA101070/2019/ 44598 від 01. 08. 2019.
Вантажний автомобіль надійшов без митного забезпечення.
Під час проведення митного контролю та митного огляду напівпричепу марки «Schwarzmuller» реєстраційний номер НОМЕР_4 , що переміщує вищевказаний вантаж, було виявлено спеціально виготовлене сховище-тайник по всій площині периметру у подвійному даху напівпричепу, у якому в подальшому було виявлено приховані від митного контролю тютюнові вироби, а саме: сигарети з фільтром, іноземного виробництва, марки «Marble filter deluxe» без українських марок акцизного збору у кількості 10 900 пачок та сигарети з фільтром, іноземного виробництва, без українських марок акцизного збору, марки «Reginablue» у кількості 9900 пачок.
Доступ до сигарет став можливим після повного зняття тенту напівпричепу. Після чого було виявлено сигарети, які були розташовані по периметру усього напівпричепу на металевій жесті, яка була прикріплена до каркасу напівпричепу, а під жерстю був додатково натягнутий тент, який з середини імітував дах. Виявлення прихованих сигарет стало можливим з використанням технічних засобів митного контролю, а саме: викрутка, ліхтарик.
Тютюнові вироби знаходились у спеціально виготовленому сховищу (тайнику), а саме в подвійному даху напівпричепу. Нижня та верхня частина даху була тентована, а між ними знаходились сигарети. Спеціально виготовлене сховище (тайник) було обладнано та пристосовано з метою переміщення товарів шляхом приховування від митного контролю та облаштовано поперечними рядами вздовж всієї площини даху напівпричепу. В утворених рядах було розміщено 20 800 пачок сигарет. Загальна кількість тютюнових виробів становить 20 800 пачок.
У своєму поясненні громадянин України ОСОБА_1 вказав, що він особисто переобладнав та приховав сигарети, з метою безперешкодного перевезення їх на територію Румунії та їх подальшого продажу з метою отримання прибутку.
На думку органу, що склав протокол про порушення митних правил та  суду першої інстанції, ці обставини правопорушення  свідчать, що   ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників), а саме обладнаних та застосованих конструктивних ємностей (порожнин), з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України.
При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч. 1 ст. 483 МК України суд першої інстанції виходив з безальтернативності санкції вказаної статті.
На постанову суду, захисник Ільтьо    А.М., що діє в інтересах  ОСОБА_1   подав  апеляційну скаргу,  в якій просить скасувати постанову судді  від 29. 01. 2020  про притягнення ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, а матеріали справи передати   прокурору  або органу досудового розслідування. В обґрунтування апеляційних вимог захисник Ільтьо А.М. зазначає про незаконність та необґрунтованість постанови суду щодо ОСОБА_1 . Вважає, що обставини справи судом з`ясовано неповно, що не відповідає вимогам ст. 245 КУпАП. Звертає увагу на 

-3-

неврахування судом факту виявлення прихованих ОСОБА_1 сигарет виключно в напівпричепі марки «Schwarzmuller» модель SPA-3. У зв`язку з наведеним вважає, що накладення на ОСОБА_1 стягнення в частині конфіскації всього транспортного засобу, є незаконним. Крім того, посилаючись на положення ст. ст. 9, 253 КУпАП, захисник Ільтьо А.М. зазначає про наявність підстав для повернення матеріалів справи прокурору або органу досудового розслідування, що також було проігноровано судом першої інстанції, не дивлячись на наявні у справі відомості про здійснення досудового розслідування подій та обставин, які є предметом розгляду даної справи про адміністративне правопорушення. 
В апеляційній скарзі, захисник Ціпле І.Ю., який також діє в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду від 29. 01. 2020 щодо ОСОБА_1 змінити та виключити з неї рішення про конфіскацію вантажного сідлового тягача - Е марки DAF модель FXXF 105.460, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 . В обґрунтування апеляційних вимог вказує на необґрунтованість постанови суду в частині конфіскації зазначеного транспортного засобу. Вважає, що судом при визначенні щодо ОСОБА_1 стягнення у виді конфіскації автомобіля не враховано, що спеціально виготовлені сховища (тайники) у розумінні п. 53 ч. 1 ст. 4 МК України, ОСОБА_1 у транспортному засобі не виготовляв, і такі були виявлені виключно у напівпричіпі марки «Schwarzmuller» модель SPA-3, реєстраційний номер НОМЕР_5 , натомість транспортний засіб - спеціалізований вантажний сідловий тягач -Е марки DAF модель FXXF 105.460, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , жодних тайників, та предметів порушення митних правил не містив. У зв`язку з наведеним, вважає, що накладення на ОСОБА_1 стягнення в частині конфіскації транспортного засобу не відповідає положенням ст. ст. 1, п. 53 ч. 1 ст. 4, 319, 483 МК України та ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того захисник Ціпле І.Ю. вказує на допущені під час складання протоколу про порушення митних правил та розгляді справи судом порушення процесуальних прав ОСОБА_1 , які на його думку полягають у незабезпеченні ОСОБА_1 під час складання протоколу за ч. 1 ст. 483 МК України щодо нього перекладача та розгляд справи судом в його відсутності. Крім того захисник просить врахувати особу правопорушника, характер вчиненого ним діяння, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що ОСОБА_1 являється інвалідом з дитинства. Також на думку захисника Ціпле І.Ю. у діях ОСОБА_1 відсутній складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, натомість міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, у зв`язку з чим захисник просить повернути матеріали справи до правоохоронних органів у відповідності до ст. 253 КУпАП. Одночасно адвокат Ціпле І.Ю. ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 29. 01. 2020 посилаючись на те, що такий строк пропущено з поважних причин, оскільки про час та місце розгляду справи суд не повідомляв, розгляд справи проведено без його та ОСОБА_1 участі, а також без врахування завчасно поданого клопотання захисника про відкладення розгляду справи. 
Будучи неодноразово належним  чином повідомленими про час та місце  розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_1  та його захисник – адвокат Ільтьо А.М.  на розгляд справи щодо ОСОБА_1  не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про 

-4-

умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Ільтьо А.М., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. ст. 268, 271 КУпАП. Крім того апеляційний суд враховує пояснення захисника - адвоката Ціпле І.І. про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , який обізнаний про день, час та місце розгляду справи. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника – адвоката Ціпле І.І., який підтримав апеляційні скарги, просив їх задовольнити, представника Закарпатської митниці Зубенка І.І., який заперечив проти задоволення як клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, так і апеляційних скарг, поданих захисниками Ільтьо А.М., Ціпле І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що клопотання захисника Ціпле І.Ю., подане в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, а апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.
Окільки матеріали справи не містять даних про належне виконання судом вимог ст. 285 КУпАП щодо надіслання протягом трьох днів копія постанови особі, щодо якої її винесено, визначений законом строк оскарження постанови суду по справі про адміністративне правопорушення підлягає поновленню як пропущений із поважних причин.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Статтею 458 МК України порушення митних правил визначається, як адміністративне правопорушення, котре являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій із товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Порушенням митних правил, за яке передбачено адміністративну відповідальність у ч. 1 ст. 483 МК України визнаються переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України із приховуванням від митного контролю.
Факт виявлення під час митного огляду 03. 08. 2019 прихованих тютюнових виробів по всій площині периметру у подвійному даху напівпричепу марки Schwarzmuller модель SPA-3, реєстраційний номер НОМЕР_5 вантажного сідлового тягача - Е марки DAF модель FXXF 105.460, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_6 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який виїжджав з України через митний пост «Неветленфолу» Закарпатської митниці ДФС, підтверджується даними протоколу про порушення митних правил №3603/30500/19 від 03. 08. 2019; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03. 08. 2019; міжнародною товарно-транспортною накладною; актом про проведення огляду товарів, транспортних засобів з фотознімками до нього; описом вилучених тютюнових виробів, транспортного засобу та напівпричіпу від 03. 08. 2019; доповідною запискою державного інспектора відділу ОР №3 УПМП та МВ Закарпатської митниці 

-5-

ДФС Щербан Д.М.; висновком експерта про вартість тютюнових виробів №142008400-0257 від 13. 08. 2019; висновком експерта про вартість оцінки колісних транспортних засобів №142008400-0277 від 27. 08. 2019.
Із матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що ОСОБА_1 у письмових поясненнях, наданих органу доходів і зборів, належність і допустимість цих даних не заперечив, переміщення цигарок через митний кордон України із приховуванням від митного контролю визнав. При цьому, зазначив, що з метою безперешкодного перевезення тютюнових виробів через митний кордон України на територію Румунії особисто переобладнав напівпричіп марки «Schwarzmuller» модель SPA-3, реєстраційний номер НОМЕР_5 , виготовивши сховище-тайник по всій площині периметру у подвійному даху напівпричепу. 
Спеціально виготовленим сховищем (тайником), згідно з п. 53 ст. 4 МК України є сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані із цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.
Як у постанові судді, так і у протоколі про порушення митних правил, вказано, що тютюнові вироби були приховані в спеціально обладнаному та пристосованому з метою незаконного переміщення тютюнових виробів через митний кордон України сховищі (тайнику), а саме у подвійному даху напівпричепу марки «Schwarzmuller» модель SPA-3, реєстраційний номер НОМЕР_5 . Доступ до сховища (тайника) з прихованими тютюновими виробами став можливим після повного зняття тенту напівпричепу на металевій жесті, яка була прикріплена до каркасу напівпричепу, а під жерстю був додатково натягнутий тент, який з середини імітував дах. Виявлення прихованих предметів стало можливим з використанням технічних засобів митного контролю, а саме: викрутку, ліхтарика. Зазначене місце охоплюється визначенням, наведеним у п. 53 ст. 4 МК України як спеціально виготовлене сховище (тайник).
Апеляційний суд вважає, що у справі зібрано достатню кількість достовірних доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України із приховуванням від митного контролю способом, що утруднює їх виявлення, які підпадають під ознаки ч. 1 ст. 483 МК України.
Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката Ціпле І.Ю. про порушення судом першої інстанції права на захист ОСОБА_1 через розгляд справи у його та захисника відсутність, апеляційний суд також вважає їх необґрунтованими.
Із матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 29. 01. 2020 за відсутності  ОСОБА_1 та його захисників. Разом з тим, згідно матеріалів справи, про час та місце розгляду справи судом першої інстанції на 29. 01.2020 ОСОБА_1 та його захисники – адвокати Ільтьо А.М. та Ціпле І.Ю. були належним чином повідомленими, але до суду не з`явилися, як і в попередні судові засідання, призначені на 24. 09. 2019, 14. 11. 2019, 11. 12. 2019, надавши клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі. Суддя вважав, що така причини неявки в судове засідання не є поважною, заявлені чисельні клопотання є зловживанням процесуальними правами, оскільки розгляд справи неодноразово відкладався, а тому судом першої інстанції, правомірно 29. 01. 2020 була розглянута справа без участі ОСОБА_1 та його захисників – адвокатів Ільтьо А.М., Ціпле І.Ю.
При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для 
-6-

досягнення мети провадження у справі. Дійсно, неявка в судові засідання в поєднанні з безпідставними клопотаннями про відкладення розгляду справи впродовж тривалого часу, що фактично співпадає з визначеним строком для притягнення до адміністративної відповідальності, має ознаки зловживання процесуальними правами, перешкоджає судді правильно та своєчасно розглянути справу про адміністративне правопорушення і прийняти рішення.
Також апеляційний суд враховує, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 08. 11. 2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
При таких даних, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 та його захисників, що допускається положеннями ст. 268 КУпАП, оскільки останні були обізнані про існування справи, місце та час її розгляду. При цьому апеляційний суд враховує процесуальну поведінку сторони захисту та усталену судову практику ЄСПЛ щодо оцінки поведінки особи та її вплив на тривалість розгляду справи і вважає, що процесуальні права та законні інтереси ОСОБА_1 не порушені, в тому числі право на захист та доступ до правосуддя, оскільки розгляд справи відкладався достатню кількість разів і суддею неодноразово надавалася можливість для реалізації ОСОБА_1 та обраними ним захисниками – адвокатами своїх процесуальних прав.
До того ж, права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом виклику його до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП  правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи, однак особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не скористалася правом реалізувати зазначені права і при апеляційному розгляді.
Не заслуговують на увагу твердження захисника Ціпле І.Ю. про порушення процесуальних прав та права на захист ОСОБА_1 і під час складання протоколу про порушення митних правил,  у зв`язку з незабезпеченням йому перекладача.
Як вбачається з протоколу про порушення митних правил №3603/30500/19 від 03. 08. 2019, ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ч. 4 ст. 494, ст. 498 МК України, в тому числі і право користуватися послугами перекладача. При цьому ОСОБА_1 , надаючи письмові пояснення 03. 08. 2019 зазначив, що українською мовою володіє та послуг перекладача не потребує, що підтвердив власноручним підписом як у протоколі, так і власних поясненнях. Як вбачається, жодних застережень чи зауважень до протоколу ОСОБА_1 зазначено не було.
Доводи апеляційних скарг захисників Ільтьо А.М. та Ціпле І.Ю. про те, що суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст.  253, 284 КУпАП  безпідставно не прийняв рішення про передачу справи щодо ОСОБА_1 прокурору або органу досудового розслідування, - апеляційний суд відхиляє з огляду на те, що відповідно до матеріалів справи досудове розслідування кримінального провадження за ч. 1 ст. 204 КК України, за фактом незаконного придбання, зберігання та транспортування незаконно виготовлених підакцизних товарів - тютюнових виробів без марок акцизного податку України марки «Regina» в кількості 9900 пачок та марки «Marble» в кількості 10 900 пачок, здійснюється щодо невстановлених слідством осіб, а не щодо ОСОБА_1 , що 
-7-
підтверджується листом слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС в Закарпатській області Романенко Б. та ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06. 08. 2019 (а.с.59-60, 29-31).
З урахуванням наведеного, як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України та не свідчать про їх незаконність, апеляційний суд не приймає до уваги й доводи апеляційних скарг захисників про безпідставне незастосування судом першої інстанції у даній справі положень  ст. 9 КУпАП.
Відхиляючи зазначені доводи апеляційних скарг апеляційний суд враховує і те, що: подія, яка розслідується органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 204 КУпАП, не збігається з подією переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю; відповідальність за ст. 483 МК України та ст. 204 КК України настає у зовсім різних випадках і які між собою не взаємопов`язані; суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення норм ч. 1 ст. 483 МК України є особа, яка вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а суб`єктом кримінального правопорушення може бути будь-яка особа, у тому числі й та ж сама, так як це зовсім інший склад правопорушення; переміщення тютюнових виробів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю не тягне за собою кримінальну відповідальність; прийняте судом першої інстанції рішення у будь-якому випадку не перешкоджає органу досудового розслідування проводити всі необхідні процесуальні дії, спрямовані на встановлення причетних до вчинення кримінального правопорушення осіб, проводити відповідні експертизи та дослідження; досудове розслідування здійснюється за фактом правопорушення, за яке передбачено кримінальну відповідальність, а протокол про порушення митних правил складено за фактом діяння, за яке встановлена адміністративна відповідальність.
Тому, наведені вище обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційних скарг захисників Ільтьо А.М. та ОСОБА_5 в цій частині, а також вимоги про скасування постанови суду першої інстанції та направлення матеріалів справи прокурору, чи органу досудового розслідування, - спрямовані виключно на затягування розгляду справи та ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил.
Викладені ж в обґрунтування поданих апеляційних скарг захисників Ільтьо А.М. та Ціпле І.Ю. інші доводи не спростовують висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінці.
Надаючи оцінку доводам апеляційних скарг з приводу незаконності накладеного на ОСОБА_1 стягнення, апеляційний суд приходить до наступних висновків. 
За змістом ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Разом з тим, санкцією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів – безпосередніх предметів порушення митних правил із конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів – безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Її застосування унеможливлює виконання приписів ст. 33 КУпАП в частині врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
-8-
Між тим, як вбачається з матеріалів справи про порушення митних правил, ОСОБА_1 спеціального сховища у транспортний засіб - вантажний сідловий тягач - Е марки DAF модель FXXF 105.460, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1   не виготовляв, змін до конструкції автомобіля не вносив, а вніс такі - у напівпричіп марки «Schwarzmuller» модель SPA-3, реєстраційний номер НОМЕР_5 , виготовивши у напівпричепі подвійний дах. Свій вчинок пояснив бажанням заробити, повністю визнав свою провину та щиро розкаявся, зазначив, що правопорушення вчинив вперше, іншого транспортного засобу немає, вартість автомобіля перевищує вартість виявлених тютюнових виробів, вилучений автомобіль має істотне значення в організації його життя і служить єдиним засобом його заробітку, тому конфіскація автомобіля поставить його сім`ю в надзвичайно скрутне становище.
У питанні щодо накладення адміністративного стягнення апеляційний суд виходить із положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду, які, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ, як джерело права, а також положень ст. 33 КУпАП.
У своїх рішеннях (у справах «Бакланов проти Російської Федерації» від 09. 06. 2005, «Фрізен проти Російської Федерації» від 24. 03. 2005, «Надточій проти України» від 15. 05. 2008, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 06. 11. 2008) Європейський суд з прав людини зазначив, що втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини. Держава при конфіскації майна зобов`язана додержуватися критерію правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного у статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де вказується, що ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Цей критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою (в даному випадку – регулювання поведінки всіх громадян, які перетинають кордон, шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення) та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб`єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з`ясованих обставин і фактів.
Приймаючи до уваги всі вищевказані обставини даної справи, накладення на Боже адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 505 009 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, вартість яких складає таку ж суму, дані про його особу, його сімейний та майновий стан, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, апеляційний суд приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_1 й адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, в даному конкретному випадку буде порушенням ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки воно є явно непропорційним правопорушенню.
Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації  безпосередніх предметів порушення митних правил та напівпричіпу бортового Е марки «Schwarzmuller» модель SPA-3, номер рами НОМЕР_2 , в якому були такі приховані, що не суперечитиме положенням ст. ст. 461, 465 МК України, позаяк зазначений напівпричіп, у розумінні п. 53 ч. 1 ст. 4 МК України, містить спеціально виготовлене сховище (тайник), а отже згідно санкції ч. 1 ст. 483 МК України підлягає конфіскації.

-9-

Доводи захисника Ціпле І.Ю. щодо необхідності врахування інвалідності ОСОБА_1 апеляційним судом відхиляються, оскільки жодних доказів зазначеного факту матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді конфіскації транспортного засобу підлягає скасуванню, апеляційні скарги захисників Ільтьо А.М. та Ціпле І.Ю., подані в інтересах ОСОБА_1 частковому задоволенню. 
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторонни провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту не заявлялось будь-яких клопотань про приєднання або витребування доказів по справі, про призначення експертизи, тощо, які б спростовували висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України  адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 527 – 530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд , -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання захисника – адвоката Ціпле І.Ю., подане в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29. 01. 2020.
Апеляційні скарги, подані захисниками - адвокатами Ільтьо А.М., Ціпле І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29. 01. 2020 щодо ОСОБА_1 в частині конфіскації на користь держави спеціалізованого вантажного сідлового тягача - Е марки DAF модель FXXF 105.460, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_6 - скасувати.
Спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е марки DAF модель FXXF 105.460, 2008 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_6 повернути ОСОБА_1 або його представнику.
В решті постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29. 01. 2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: