05.07.21
33/812/233/21
Провадження: № 33/812/233/21                                 Суддя суду першої інстанції: Козаченко Р. В.
Категорія: ст. 124 КУпАП                                                  Суддя апеляційного суду: Ямкова О. О.

.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И

5 липня 2021 року                                                        м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
у складі: головуючого-судді Ямкової О. О.
за участю: секретаря Богуславською О. М.
особи, відносно якої 
провадження у справі закрито, ОСОБА_1 ,
захисника Дорошенко А. П.,
потерпілого ОСОБА_2 ,
розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 4 червня 2021 року, якою відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення БД №416707, складеного 9 квітня 2021 року, вбачається, що 24 лютого 2021 року о 12.30 годині водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mersedes Benz 316D», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в місті Миколаєві з боку площі Перемоги по проспекту Миру, та на регульованому перехресті з вулицею Театральною, виконував поворот ліворуч на вулицю Театральну на зелений сигнал світлофору, але при його виконанні порушив вимоги пункту 16.6 ПДР України, так як не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем «Honda Civic», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування потерпілого ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному йому напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 4 червня 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, через порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Вказував на те, що в постанові суду висновки не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, у зв`язку з чим не відповідають фактичним обставинам справи. 
Зазначає, що він рухався по проспекту Миру в напрямку площі Перемоги у зустрічному для ОСОБА_1 напрямку у лівій смузі руху, але до під`їзду до перехрестя з вулицею Театральною побачив, що автомобіль, який рухався попереду нього зупинився для здійснення повороту ліворуч, і тому він завчасно перестроївся у праву смугу руху та, з огляду на зелений сигнал світлофору, на якому мала місце позначка 14 секунд, він поїхав далі через регульоване перехрестя, але в цей час, ОСОБА_1 став повертати відносно себе ліворуч та відбулося зіткнення їх автомобілів. 
Разом з тим суд не надав оцінку його поясненням та іншим матеріалам справи, а поклав в основу свого рішення лише пояснення правопорушника, внаслідок чого прийняв незаконне судове рішення.
Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Дорошенко А. П., дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга потерпілого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
За положеннями статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суддя зазначених вимог закону не дотримався, та вважав, що обставини, які викладені у протоколах, схемі доданої до них, письмових поясненнях осіб, свідчать на користь ОСОБА_1 , який намагався звільнити перехрестя, на яке виїхав, але відбулося зіткнення автомобілів, не з його вини , а у зв`язку з проїздом перехрестя потерпілим на заборонений сигнал світлофору. 
Таким чином суд першої інстанції замість вирішення справи в межах протоколу, став встановлювати вину іншої особи, відносно якої протокол про адміністративне правопорушення не складався. Внаслідок цього суд виклав обставини події всупереч вимогам закону, та на свій погляд, на підставі яких дійшов до висновку, який суперечить наявним у справі доказам та не відповідає встановленим судом апеляційної інстанції обставинам справи. 
Так, апеляційним судом встановлено, що 24 лютого о 12.30 годині водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mersedes Benz 316D», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в місті Миколаєві з боку площі Перемоги по проспекту Миру, та на регульованому перехресті з вулицею Театральною, зупинився на зелений сигнал світлофору для виконання повороту ліворуч на вулицю Театральну. У зустрічному йому напрямку на перехресті також зупинився автомобіль для здійснення повороту ліворуч, але відносно себе. В цей час по цієї лівій смуги руху у зустрічному для ОСОБА_1 напрямку рухався автомобіль потерпілого, який побачив, що автомобіль, який рухався попереду нього зупинився для здійснення повороту ліворуч, напроти автомобіля, під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого ОСОБА_2 приблизно за 50 метрів здійснив перестроювання у праву смугу руху для переїзду перехрестя на сигнал світлофору, що дозволяє рух. Одночасно ОСОБА_1 почав виконувати поворот ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю потерпілого, який рухався відносно нього у зустрічному напрямку, чим порушив вимоги пункту 16.6 ПДР України, які встановлюють правила проїзду регульованих перехресть, та допустив зіткнення з автомобілем «Honda Civic», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_2 .. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Встановлені обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначені обставини його вчинення, а також даними, які відображені протоколі огляді місця події, у схемі, що додана до протоколу огляду місця ДТП від 24.02.2021, на якій зафіксовано розташування автомобілів після зіткнення та отримані пошкодження автомобілів, а також письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Пояснення у якості свідка ОСОБА_4 також не суперечать даним протоколу про адміністративне правопорушення щодо проїзду перехрестя обох автомобілів на зелений сигнал світлофору, хоча не узгоджуються з напрямками руху транспортних засобів.
Пояснення водія ОСОБА_5 в частині початку здійснення ним маневру, у зв`язку зі зміною сигналу світлофору та зупинки зустрічного транспорту, суперечать усім доказам, що є у матеріалах справи, зокрема встановлено, що: навпроти автомобіля ОСОБА_5 (в тому числі з його пояснень) зупинився автомобіль у зустрічному напрямку для здійснення повороту, а отже, інші автомобілі не могли рухатися прямо, в цьому разі, а у правій зустрічний смузі руху ніхто, крім автомобіля потерпілого зупинитися не міг, що не відповідає поясненням ОСОБА_5 про зупинку зустрічного транспорту на світлофорі, та підтверджує той факт, що оскільки потерпілий рухався спочатку у лівій смузі, а потім перестроївся у праву зустрічну смугу, то ОСОБА_1 не стежив за зміною обстановки на дорозі, проявив неуважність, так як не бачив автомобіль потерпілого та почав здійснювати маневр повороту ліворуч. 
Не відповідають письмовим доказам, що є у справі та досліджені судом апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 в частині зіткнення автомобілів при завершенні ним маневру та звільнення перехрестя. По-перше, схема ДТП та пошкодження автомобілів свідчать, що зіткнення відбулося у передню частину автомобіля потерпілого з правою передньою частиною автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , що свідчить про початок маневру для здійснення повороту ліворуч, так як в іншому випадку зіткнення б відбулося шляхом контактування з задньою частиною автомобіля марки «Mersedes Benz 316D». І по-друге, наявність достатньої відстані до правої межі перехрестя у зустрічному для ОСОБА_1 напрямку, свідчить, що на початку маневру останній міг бачити автомобіль потерпілого, який рухався у своїй смузі руху на той же сигнал світлофору, на який рухався і правопорушник, але не надав йому перевагу, та не пропустив, хоча за приписами пункту 16.6 ПДР України повинен був це зробити. 
Такі обставини справи зафіксовані у протоколах, схемі та фото, на яких зображені автомобілі, після ДТП. 
За пунктом 1.9 ПДР України перехрестям є місце перехрещення доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг, на якому, за пунктом 16.6 ПДР України водій, повертаючи ліворуч при зеленому сигналу основного світлофору, зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Отже, за матеріалами справи слідує, що водій ОСОБА_1 при здійсненні повороту ліворуч на регульованому перехресті не надав дорогу транспортному засобу, що рухається у зустрічному напрямку прямо, та допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 , заподіявши його та своєму автомобілю механічні ушкодження. 
Тому проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що вказівка суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, є безпідставною, так як ОСОБА_1 , як учасник дорожнього руху, порушив вимоги пункту 16.6 Правил дорожнього руху України, так як не врахував дорожню обстановку, та повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофору не надав дорогу транспортному засобу, під керуванням потерпілого, що рухався у зустрічному напрямку прямо .
Переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, матеріали справи не містять, а за такого є усі підстави для визнання його винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином постанова суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП
Посилання захисника, виключно у суді апеляційної інстанції, на складання протоколу про адміністративне правопорушення з порушенням вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 7.11.2015 №1395 (далі - Інструкція), ґрунтується на помилковому тлумаченні її норм, так як пунктом 2 розділу VIII цієї Інструкції визначається, що коли учасникам ДТП заподіяно тілесних ушкоджень, викликається слідчо-оперативна група для проведення слідчих дій на місці пригоди відповідно до КПК України, внаслідок чого може бути складено відповідний рапорт на керівників підрозділів. 
За матеріалами справи слідує, що дана ДТП відбулася із заподіянням потерпілому тілесних ушкоджень, внаслідок чого на місце пригоди прибула слідча-оперативна група, слідчим якої за наслідками проведеної перевірки в порядку статей 214, 303 КПК України 12 березня 2021 року складено рапорт про наявність підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно винної особи (а.с.2-7).
В подальшому уповноваженим працівником поліції у відповідності до пунктів 6-7 того ж розділу VIIІ Інструкції в межах, передбачених строків, але не більш одного місяця, проведена перевірка та 9 квітня 2021 року відносно винної особи ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення.
Не є слушними і доводи захисника про неналежність, як доказу, протоколу огляду місця ДТП від 24 лютого 2021 року, з посиланням на зазначення в ньому невірних даних про нерегульоване перехрестя, оскільки, по-перше, в розділу протоколу, який характеризує місце пригоди, та стосується «елементів вулиці, дороги» перехрестя зазначено під №6, «як регульоване», а вже в розділі «далі за тротуаром - узбіччям, в «способі регулювання на даній ділянці дороги» зазначено «не регулюється», а отже, слідчою групою дане перехрестя визначено, «як регульоване», про що безпосередньо зазначене і протоколі про адміністративне правопорушення, який є доказом, у розумінні статті 251 КУпАП.
Усі інші твердження про наявність дорожніх розміток, які прописували правила визначеного для потерпілого руху, які ним, нібито порушені, ще до перехрестя, не мають правового значення для встановлення винних дій водія ОСОБА_1 у відповідності до положень пункту 16.6 ПДР України, та ґрунтуються на припущеннях, а ще підтверджують намагання захисника встановити вину у вчинені ДТП іншої особи - потерпілого, відносно якого протокол про адміністративне правопорушення не складався.
Враховуючи, що правопорушення вчинено 24 лютого 2021 року, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП на момент апеляційного розгляду адміністративне стягнення за вчинене правопорушення не може бути накладено, оскільки адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяця з дня вчинення правопорушення. 
Керуючись ст. 247, п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 - задовольнити.
Постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 4 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 скасувати.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуюча О.О. Ямкова