ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1285/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/1183/20 Категорія:  	Скляренко В. М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Бондаренко С. І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       15 липня 2021 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів                                           Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.
за участю секретаря                      Чуйко А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 квітня 2021 року, ухваленого в складі судді Скляренко В.М., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, повний текст рішення складений 29 квітня 2021 року, -
в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», яке діє в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних.
Позов обґрунтований тим, що на ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» покладений обов`язок забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності у м. Черкаси.
Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в буд. АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» відокремленим підрозділом «Черкаська ТЕЦ».
Оскільки у вказаному будинку не встановлений будинковий лічильник обліку теплопостачання, то відповідно до п.п. 40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії, споживач оплачує послуги пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища.
В квартирі АДРЕСА_2 встановлено лічильник обліку гарячого водопостачання, тому, згідно п. 20 вказаних вище Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.
Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 .
Не дивлячись на відсутність укладеного між позивачем та відповідачем договору про надання житлово-комунальних послуг, відповідач зобов`язаний оплатити позивачу усі фактично спожиті комунальні послуги у повному обсязі. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідач починаючи з січня 2013 року своєчасно та у повному обсязі не вносив плату за отримані послуги з централізованого опалення, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка по вересень 2019 року складає 129 165 гривень 90 копійок.
Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу нараховано 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 8701 гривна 89 копійок та інфляційна складова боргу, яка становить 27027 гривень 29 копійок.
На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 129 165 гривень 90 копійок, а також 3% річних в сумі 8 701 гривень 89 копійок та інфляційну складову боргу в сумі 27027 гривень 29 копійок, що разом складає 164 895 гривень 08 копійок.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленного підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення в загальній сумі 51818 гривень 51 копійка, інфляційні втрати у розмірі 3858 гривень 85 копійок та 3% річних у розмірі 1874 гривень 12 копійок, а всього 57551 гривню 48 копійок.
Вирішено питання судових витрат.
Рішення мотивовано тим, що позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання. Разом з тим, позивачем пропущений строк позовної давності по частині вимог, а тому такі вимоги підлягають до часткового задоволення.
Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що з моменту придбання квартири він не отримував від позивача послуг належної якості у зв`язку з обставинами, що не залежали від його волі. Протягом 2005-2019 років він звертався до позивача з численними зверненнями та скаргами щодо відхилення температурних показників в належній йому квартирі від санітарних норм. Проте, звертаючись до суду позивач вказав, що споживачу надані послуги, скарг та претензій щодо якості отриманих послуг від споживача не надходило. Позивачем не надано доказів про наявність обґрунтованих підстав вважати, що ним був виконаний обов`язок щодо надання послуг та отримання їх належної якості апелянтом. З часу придбання апелянтом квартири в ній повністю було відсутнє централізоване опалення з підстав несанкційованої врізки в систему опалення іншими мешканцями будинку та виходу з ладу циркуляційних насосів.
12 вересня 2006 року ОСОБА_2 . ВП «Черкаська ТЕЦ» було видано технічні умови для розробки проекту індивідуального теплопостачання і від`єднання квартири багатоповерхового будинку від централізованої системи опалення у зв`язку з влаштуванням індивідуального джерела теплопостачання та гарячого водозабезпечення. У квітні 2007 року ним було отримано дозвіл міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП на відключення його квартири від централізованого опалення під існуючі технічні умови для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. 12 вересня 2007 року апелянтом від Черкаського міського РЕМ були отриманні технічні умови проекту індивідуального теплопостачання, після чого він у відповідності з Наказом «Про затвердження Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» від 22.11.2005 року № 4 звернувся в РЕУ-1 для отримання технічних умов проекту індивідуального теплопостачання. З підстав того, що на будинок, в якому знаходиться квартира апелянта була відсутня будь-яка документація відносно загальнобудинкової системи опалення йому було відмовлено в наданні технічних умов на індивідуальну систему опалення.
В період з 2007 по 2014 роки ОСОБА_2 вживав всіх заходів необхідних для отримання у відповідності з Порядком технічні умови для розробки проекту індивідуального опалення. Протягом цього періоду позивачем на його вимогу було зафіксовано, що в його квартирі температура повітря в зимовий період нижче норми в зв`язку з переобладнанням системи опалення в інших квартирах. З підстав неможливості отримати технічні умови та виконати проект на встановлення електричного автономного опалення в зв`язку із внесенням змін від 09 грудня 2007 року до Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення, відповідно до яких окремі житлові приміщення відключати від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не дозволяється, а також повною відсутністю в помешканні відповідача центрального опалення ним було прийнято рішення про відключення приміщення квартири від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення та 24 липня 2014 року проведено від`єднання.
04 вересня 2019 року рішенням постійно діючої міжвідомчої комісії було затверджено Акт про відключення об`єкта відокремлення від мережі центрального опалення та гарячого водопостачання, а 22 жовтня 2019 року представником ВП «Черкаська ТЕЦ» було складено акт про відсутність приладів опалення в квартирі ОСОБА_2 на підставі рішення міжвідомчої комісії, що було отримано відповідачем в 2007 році. Таким чином, з моменту набуття апелянтом у власність квартири, теплопостачання до неї фактично було відсутнє, а відтак він жодного разу не сплачував за послуги опалення.
21 квітня 2021 року представником апелянта до суду було скеровано додаткові пояснення, до яких були долучені копії актів-претензій на підтвердження того, що апелянт не отримував послуги від позивача, проте судом в прийнятті письмових доказів було відмовлено з тих підстав, що позивач заперечував у їх прийнятті у зв`язку з пропуском строку та тому, що про них було заявлено лише 21 квітня 2021 року. Апелянт не є фахівцем у галузі права, тож звернувся за професійною правовою допомогою до адвоката, при цьому коли укладався договір з адвокатом справа перебувала в провадженні суду вже понад рік, та саме тоді адвокатом було встановлено, що попереднім представником не були подані до суду дані докази, які є важливими та мають суттєве значення для вирішення справи. Тому вважає, що суд мав їх прийняти задля всебічності та повноти з`ясування обставин справи, чого зроблено не було, у чому, вважає, є порушення норм процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Заперечення обґрунтоване тим, що надання централізованого опалення до стояка будинку свідчить про виконання послуг з централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання зобов`язаний оплатити надані послуги. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати. Доказів, що позивачем на межу розподілу подано теплоносій неналежної якості або взагалі не подано у матеріалах справи немає внутрішньобудинкова система не відноситься до балансової належності позивача. Обов`язок утримувати її у справному стані лежить на всіх мешканцях будинку, так як саме вони є співвласниками будинку і всіх внутрішньобудинкових систем та комунікацій.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає  до задоволення виходячи з наступного. 
       В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» покладено обов`язок щодо забезпечення тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності, що підтверджується ліцензією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 листопада 2012 року №374 (переоформлено рішенням від 29 грудня 2016 року №2444) а.с. 13
       Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку  АДРЕСА_1  здійснюється позивачем.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 187014481 від 31 жовтня 2019 року, одноосібним власником квартири АДРЕСА_2  з 18 липня 2005 року є ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 14 липня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плаха Т.І. та зареєстрованого під реєстровим номером 8385 (а.с. 8-9).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). 
У статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує, а статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, на відповідача, як на власника майна, покладено обов`язок по його утриманню та оплаті житлово-комунальних послуг, в тому числі і послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надавались до квартири АДРЕСА_2 позивачем ВП «Черкаська ТЕЦ» Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно».
Однак, ОСОБА_2 не оплачував надані йому послуги, що не заперечується і самим відповідачем, в зв`язку з чим в нього утворилась заборгованість за період з січня 2013 року по вересень 2019 року, що підтверджується листом-розрахунком заборгованості за адресою: АДРЕСА_3 .
Що стосується твердження ОСОБА_2 про те, що він не є споживачем послуг позивача, оскільки відключений від централізованої мережі теплопостачання та в його квартирі відсутні прилади опалення суд приходить до наступного.
Згідно пункту 6.3.4. ДБН В.2.5- 67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування», опалення слід проектувати з урахуванням теплового балансу між тепловтратами та теплонадходженнями, у тому числі теплоти, що регулярно надходить у приміщення від трубопроводів».
Теплова енергія подається в житловий будинок через приєднану мережу і розподіляється по всьому будинку по внутрішньо будинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також іншого обладнання розташованого на цих мережах. При цьому, відсутність радіаторів не означає відсутність споживання послуг з централізованого опалення, оскільки наявність стояків в приміщенні свідчить про надходження тепла в приміщення.
Зазначене підтверджується вимогами статті 1 Закону України «Про теплопостачання» згідно якої місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.
Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджено Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, чинного на час виникнення правовідносин.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 19 серпня 2019 року, викладеної в справі № 226/1437/16-ц згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок), по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подасться заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.
Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни до Порядку відключення від 22 листопада 2005 року № 4, які унеможливили відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють відключення лише будинку в цілому.
Таким чином, відключення споживачів від мережі централізованого опалення до 17 вересня 2019 року могло відбутися лише на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання від 22.11.2005 № 4 процедури (Постанова Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі № 908/1349/19).
Згідно п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 р. N 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
В матеріалах справи відсутні докази відключення квартири відповідача від мереж централізованого опалення з дотриманням норм законодавства до вересня 2019 року.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що позивач у справі довів факт надання ним відповідачу комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, що відповідачем не спростовано. Однак за надані послуги відповідач, як споживач, у встановленому порядку не розрахувався, що спричинило виникнення заборгованості, про стягнення якої заявлено позовну вимогу у справі.
При визначенні розміру заборгованості, що підлягає до стягнення, суд першої інстанції з урахуванням заяви відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, обґрунтовано стягнув заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01 березня 2017 року 2017 року по 01 жовтня 2020 року в розмірі 51818 гривень 51 копійки.
Також судом правильно застосовано положення статті 625 ЦК України та задоволено позовні вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат в межах строку позовної давності.
Суд першої інстанції правомірно не прийняв докази відповідача подані 21 квітня 2021 року, оскільки за вимогами частини 3 статті 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Відзив представником відповідача було подано 6 травня 2020 року, тому подавши додаткові докази 21 квітня 2021 року , відповідач встановлений законом строк пропустив, при цьому не навів об`єктивних та непереборних обставин, які перешкоджали б йому вчинити відповідну процесуальну дію у визначений законом строк, а відтак суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв такі докази.
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду та були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 386 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 квітня 2021 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» до ОСОБА_2  про стягнення боргу за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 
Повний текст постанови виготовлений 15 липня 2021 року.

Судді