ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року

м. Київ
справа № 127/11213/17
провадження № К/9901/29317/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання нечинним та скасування в частині рішення та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, за касаційною скаргою Вінницької міської ради на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду у складі суддів: Білої Л.М., Гонтарука В.М., Граб Л.С. від                 25 січня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Вінницької міської ради про визнання нечинним та скасування в частині рішення та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, у якому просила:
- визнати нечинним та скасувати пункт 19 додатку 2 до рішення Вінницької міської ради від 24 березня 2017 року № 687 щодо приватизації підвальних приміщень площею 73,5 м. кв. за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Вінницьку міську раду утриматись від учинення дій, направлених на реалізацію або приватизацію підвальних приміщень багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також дій, спрямованих на розпорядження цими приміщеннями. 

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

3. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що визначальною підставою для ухвалення рішення про приватизацію певного майна міською радою є факт його перебування у комунальній власності. 

4. Вбудовані нежитлові підвальні приміщення позначені літерою «п/А» - приміщення № 16; № 17; № 31; № 32; № 33 площею 73,5 м2, розміщені по АДРЕСА_1 , належать на праві комунальної власності територіальній громаді                       м. Вінниці в особі Вінницької міської ради та становлять 6/25 часток підвального поверху. Цей факт підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 травня 2017 року                            № 88044133.

5. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2017 року скасовано, та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано пункт 19 додатку 2 до рішення Вінницької міської ради від 24 березня 2017 року № 687 щодо приватизації підвальних приміщень площею 73,5 м. кв. за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог відмовлено.

6. Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що рішенням від 12 червня 1958 року № 18 вирішувалось питання видачі ордерів на заселення у будинку розташованому на розі вулиць Пирогова — Гоголя , а рішенням від 24 січня 1985 року № 45 надано дозвіл управлінню житлового господарства міськвиконкому прийняти на свій баланс та передати по територіальності житлово-експлуатаційній дільниці № 1 32-х квартирний будинок по АДРЕСА_1 , який належить Житлово-комунальній конторі комбінату «Вінницяпромбуд». Цими рішеннями не було здійснено виокремлення в окремі об`єкти нерухомого майна підвальних приміщень за номерами № 16, 17, 31,  

32, 33 загальною площею 79,5 кв. м. 7 . Крім того, відповідачем не надано суду апеляційної інстанції матеріалів інвентаризаційної справи або технічного паспорту, в яких було б зафіксовано виокремлення спірних підвальних приміщень з цілісного майнового комплексу будинку по АДРЕСА_1 , тоді як наявна в матеріалах справи копія технічного паспорту визначає підвал як неподільну частину цілісного майнового комплексу будинку.

8. Суд зазначив, що обґрунтовуючи правомірність ухвалення Вінницькою міською радою рішення від 24 березня 2017 року № 687, суд першої інстанції послався на Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 травня 2017 року № 88044133, тобто на доказ, який не міг бути покладений в основу ухвалення такого рішення, оскільки не існував на той момент. 

9. Також суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги доводи відповідача про те, що оскаржуване рішення було прийнято відповідачем саме на підставі рішення Вінницької міської ради № 1845 від 04 квітня 2008 року, яким затверджено Перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Вінниці, у додатку до якого в розділі 15 пункту 53 зазначені нежитлові приміщення загальною площею 73,5 м. кв., оскільки вказані обставини не зазначені в самому рішенні від 24 березня 2017 року № 687, а за приписами абзацу 2 частини другої 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

10. З огляду на вищезазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Вінницькою міською радою при прийнятті рішення від 24 березня 2017 року № 687 про затвердження пункту 19 додатку 2 до вказаного рішення порушено норми пункту 30 частини першої статті  26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки під час розгляду справи суду не надано належних та допустимих доказів, в розумінні статей 73,74 Кодексу адміністративного судочинства України, які б підтвердили законність розпорядження спірним майном. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Вінницька міська рада звернулась із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року в частині задоволених позовних вимог, та залишити в силі постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2017 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12.      Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 є власником квартири у будинку АДРЕСА_1 .
13. 24 березня 2017 року Вінницькою міською радою було прийнято рішення № 687, відповідно до пункту 2 якого затверджено додаток 2 «Перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації в 2017 році способом аукціону група А».
14. Відповідно до пункту 19 додаток 2 до рішення Вінницької міської ради від                    24 березня 2017 року № 687 до об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації в 2017 році способом аукціону, віднесено підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 73,5 кв.м.
15. Уважаючи, що Вінницькою міською радою при прийнятті рішення від                              24 березня 2017 року № 687  порушено її право спільної сумісної власності як співвласника квартири в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом. 

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

16.  Касаційна скарга обґрунтована тим, що в ході судового розгляду ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про використання нею спірних підвальних приміщень.

17. Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції, не дослідивши якими саме підвальними приміщеннями користується позивач та чи входять вони до складу спірних приміщень, опираючись виключно на пояснення останнього, дійшов необґрунтованого висновку про приналежність спірних приміщень позивачу та іншим співмешканцям багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 , які не були залучені до участі у даній справі.

18. На думку скаржника, судом апеляційної інстанції не враховано, що спірні підвальні приміщення завжди перебували у комунальній власності територіальної громади м.  Вінниці, ніколи не експлуатувались в якості приміщень загального користування, не відносяться до технічних приміщень та є нежитловими підвальними приміщеннями.

19. Також відповідач указує  на те, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги факт перебування спірних приміщень у комунальній власності на момент ухвалення оскаржуваного рішення, що підтверджується рішенням Вінницької міської ради №  1845 від 04 квітня 2008 року, яким затверджено Перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Вінниці, у додатку до якого в розділі 15 пункту 53 зазначені нежитлові приміщення загальною площею 73,5 м. кв., лише з тих підстав, що вказана обставини не зазначена в самому рішенні № 687 від 24 березня 2017 року.

20. ОСОБА_2 подано відзив на касаційну скаргу Вінницької міської ради на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року, у якому вона просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21.  Відповідно до пункту 30 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

22. Частиною четвертою статті 15 Закону України «Про приватизацію державного майна» передбачено, що приватизація об`єктів малої приватизації здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».

23. Згідно із частиною першою статті 2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» об`єктами малої приватизації є:
єдині майнові комплекси державних підприємств та їх структурних підрозділів, які можуть бути виділені в самостійні суб`єкти господарювання - юридичні особи (у тому числі ті, що передані в оренду, перебувають у процесі реструктуризації), на яких середньооблікова чисельність працюючих за звітний (фінансовий) рік не перевищує 100 осіб, а обсяг валового доходу від реалізації продукції (робіт, послуг) за такий період не перевищує 70 мільйонів гривень та/або вартості майна яких недостатньо для формування статутного капіталу акціонерного товариства, у тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані (група А);
окреме індивідуально визначене майно, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких таке майно розташовано (група А); 
об`єкти незавершеного будівництва, законсервовані об`єкти, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані (група Д); 
об`єкти соціально-культурного призначення, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані, крім тих, що не підлягають приватизації (група Ж).

24. Частиною першою статті 4 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» передбачено, що продавцями об`єктів малої приватизації, що перебувають у державній та комунальній власності, є відповідно: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва; органи приватизації, створені місцевими Радами.

25. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» Фонд державного майна України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об`єктів, які перебувають відповідно у державній власності, власності Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають: продажу на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни); продажу за конкурсом; викупу.

Оцінка доводів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

26. Питання щодо відчуження відповідно до закону комунального майна вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

27. Об`єктами малої приватизації є, зокрема, окреме індивідуально визначене майно, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких таке майно розташовано (група А).

28. Продавцями об`єктів малої приватизації, що перебувають у комунальній власності, є органи приватизації, створені місцевими Радами.

29. Місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об`єктів, які перебувають у комунальній власності і підлягають: продажу на аукціоні.

30. Об`єктом приватизації може бути майно, що перебуває у комунальній власності.

31. Постановою Апеляційного суду Вінницької області від  26 липня 2018 року у справі № 127/25649/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20 січня 2021 року, у частині позовних вимог ОСОБА_3 до Вінницької міської ради, третя  особа - ОСОБА_1 , про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, установлено, що дослідивши докази наявні в матеріалах цивільної справи та інвентаризаційну справу на будинок АДРЕСА_1 , колегія суддів дійшла висновку, що спірні підвальні приміщення ніколи не знаходились, як окремий об`єкт, у комунальній власності Вінницької міської ради та були безпідставно включені у Перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Вінниці згідно з додатком до рішення Вінницької міської ради № 1845 від 04 квітня 2008 року.

32. Крім того, колегія суддів зазначила, що дослідивши матеріали інвентаризаційної справи установлено, що вона не містить і інших документів, які б свідчили про права власності Вінницької міської ради, реєстрацію цих прав, на підвальні приміщення №  16, 17, 31, 32, 33 загальною площею 79,5 кв. м. з моменту побудови будинку АДРЕСА_1 (1958 рік).

33. Також Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року указав на те, що апеляційний суд установив, що підвальні приміщення № 16, 17, 31, 32, 33 загальною площею 73,50 кв. м, які є допоміжними, належать співвласникам будинку АДРЕСА_1 на праві спільної власності.

34. Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

35. Ураховуючи, що рішенням суду, яке набрало законної сили установлено, що підвальні приміщення № 16, 17, 31, 32, 33 загальною площею 73,50 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 ніколи не мали статусу окремого об`єкту, у комунальній власності Вінницької міської ради, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили законність розпорядження спірним майном. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

36.  За правилами пункту 3 частини першої статті 349, частин першої, четвертої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. 
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

37. З огляду на вищевказані підстави, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни мотивувальної частини оскаржуваної постанови відповідно до висновків, викладених Верховним Судом у цій постанові.

Керуючись статтями 340, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Вінницької міської ради задовольнити частково.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 року змінити, виклавши її мотивувальну частину відповідно до мотивів, наведених у цій постанові Верховного Суду.

В іншій частині касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2018 - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

        Суддя-доповідач                                                                                       Н.В. Коваленко

Судді                                                                                                            Я.О.  Берназюк 
                                                                                                                     І.В. Желєзний