КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

     Єдиний унікальний номер справи: 755/3560/17                   Головуючий у суді першої інстанції: Гончарук В.П.
     Номер провадження: 22-ц/824/1498/2021                               Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И
 
14 вересня  2021 року                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого - Коцюрби О.П.,
суддів:  Білич І.М., Слюсар Т.А., 
 
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві матеріали  цивільної  справи  за  апеляційною  скаргою   ОСОБА_1   на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2020 року про повернення заяви без розгляду у справі за заявою ОСОБА_1 ,  заінтересована  особа: ОСОБА_2   про  поворот  виконання  рішення  суду, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
В жовтні 2020 року  ОСОБА_1 , в  особі  представника - адвоката        Жменяк Ю.Ю.  звернулась  в  Дніпровський  районний  суд міста Києва  із  заявою,  в  якій просила здійснити поворот виконання заочного рішення Дніпровського  районного суду міста Києва від 18 січня 2018  року у справі № 755/3560/17, яким стягнуто з ОСОБА_1   на  користь ОСОБА_2 матеріальні збитки в розмірі 62 800 грн., моральну  шкоду  в  розмірі 5 000 грн.,  посилаючись на скасування вказаного рішення суду постановою Київського  апеляційного  суду  від 16  жовтня 2019  року.  
Зазначила,  що  їй  належало  на  праві  власності 36/100 частини квартири АДРЕСА_1 , а 64/100  цієї ж  квартири  належало  на  праві власності ОСОБА_3 .  
В  ході  примусового  виконання заочного  рішення  Дніпровського районного суду міста Києва від 18 січня 2018 року, постановами старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 20.04.2018 року про арешт майна боржника, та про  опис та арешт майна (коштів) боржника було  накладено  арешт  на  все її майно у межах суми звернення, з урахуванням виконавчого збору в розмірі 81 435,20 грн., а також описано та накладено арешт на належну їй частку у спірній квартирі.
Відповідно до протоколу № 388761 проведення електронних торгів від 19.02.2019 року  Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 (одночасно стягувач у виконавчому провадженні) визнана переможцем торгів щодо продажу 36/100 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_1 . Сума, за яку відчужено частку квартири складає 208 690,30 грн., яка була сплачена ОСОБА_2 як покупцем на банківський рахунок державної виконавчої служби
Згідно  з  актом   від 28.02.2019  року  про  реалізацію 36/100 частини квартири  за  адресою: АДРЕСА_1 , загальною  площею 36,70 кв. м.,  складеним  державним  виконавцем Дніпровського  районного  відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гаркушою Є.Ю.,  при  примусовому  виконанні  виконавчого  листа № 755/3560/17 від 21.02.2018  року  було  реалізоване  відповідне  майно,  яке  належало  їй,  на  користь  ОСОБА_3 за 219 674 грн., з яких:    10 983,70 грн. - перераховано на рахунок Державного підприємства «Сетам», як гарантійний внесок; 208 690,30 грн. - перераховано на депозитний рахунок державної виконавчої служби.
У розпорядженні начальника відділу державної виконавчої служби №  55950379 від 26.02.2019 року, щодо грошових коштів, які надійшли на рахунок державної виконавчої служби на виконання виконавчого документу № 755/3560/17 вказано на необхідність перерахування 2 232 грн. на користь ОСОБА_2 ; 223,02 грн. виконавчого збору, 6,36 грн. - витрат виконавчого провадження та 321 грн. виконавчого провадження на рахунок державного казначейства.
Також, відповідно до розпорядження начальника відділу державної виконавчої служби № 55950365 від 12.04.2019 року, щодо грошових коштів в сумі 208 690,03 грн., які надійшли на рахунок державної виконавчої служби на виконання виконавчого документу № 755/3560/17 вказано на необхідність перерахування 71 800 грн. ОСОБА_2 , 7 180 грн. виконавчого збору та 1 821 грн. витрат виконавчого провадження на рахунки державного казначейства.
У зв`язку  з  виконанням заочного рішення Дніпровського  районного  суду міста Києва  від 18 січня 2018  року у справі № 755/3560/17, постановою  про  закінчення  виконавчого провадження від 29.03.2019 року Дніпровського  відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було  закінчено  відповідне  виконавче  провадження.
У заяві про поворот виконання рішення суду, ОСОБА_1 зазначила, що кошти отримані від примусової реалізації спірного майна були потрачені наступним чином: 10 983,70 грн. - перераховано на рахунок Державного підприємства «Сетам», як гарантійний внесок; 71 800 грн. та додатково 2 232 грн. - перераховано            ОСОБА_2 ; 7 180 грн. та додатково 223,02 грн. виконавчого збору, 1 821 грн. та додатково 6,36 грн і 321 грн. витрат виконавчого провадження - перераховано на рахунки державного казначейства.
Постановою Київського  апеляційного  суду  від 16  жовтня 2019  року  заочне   рішення Дніпровського  районного  суду міста Києва  від 18 січня 2018  року     скасовано  і  ухвалено  нове  судове  рішення,  яким   відмовлено  в  задоволенні  позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1   про  відшкодування  шкоди. 
При  ухваленні  постанови, як вказала ОСОБА_1 , Київський  апеляційний  суд не  вирішив  питання  про  поворот  виконання  рішення  суду.
Посилаючись на позбавлення права власності, а саме 36/100 частини квартири   АДРЕСА_1   при  виконанні заочного рішення Дніпровського  районного  суду міста Києва  від 18 січня 2018  року,  яке  було  скасовано   судом  апеляційної  інстанції   з  ухваленням  нового  рішення  про  відмову ОСОБА_2 в задоволенні позову,  ОСОБА_1   просила  здійснити  поворот виконання заочного  рішення Дніпровського  районного  суду міста Києва  від 18 січня 2018  року  шляхом  витребування на свою користь 36/100 частини квартири АДРЕСА_1 .
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2020 року  заяву про  поворот  виконання  рішення  суду,  повернуто ОСОБА_1   без  розгляду.
Не погодившись із  вказаною  ухвалою  суду,  ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.
В  апеляційній  скарзі просила   ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2020 року    скасувати,  направити  справу  (заяву  про  поворот  виконання  рішення  суду)  для  продовження  розгляду  до  Дніпровського  районного  суду  міста Києва,  посилаючись  на  порушення  норм  процесуального  права  при  її  постановленні.
В доводах  апеляційної  скарги  вказує  на  те,  що  суд  помилково  застосував  положення  ст. 183 ЦПК  України,  тоді  як  питання  подання  заяви  про  поворот  виконання  рішення  суду  врегульовано  ст. ст. 444 та 445 ЦПК України  і  ці  норми  не  передбачають  необхідності  долучення  до  заяви  про  поворот  виконання рішення,  підтвердження надсилання  заяви  іншим  учасникам   справи.
У  відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_2 - адвокат    Шмаров О.В.  доводи  апеляційної  скарги  заперечив, зазначив,  що  так  як   у  розділі VI ЦПК  України  законодавцем  не  визначено  вимог  до  форми  та  змісту  заяви  про  поворот  виконання  рішення,  тому  при  поданні  такої  заяви  необхідно  керуватись загальними вимогами, передбаченими  ст. 183 ЦПК  України,  частина друга  якої  прямо  вказує  на  те,  що  зазначені  вимоги щодо  додання  до  заяви  доказів  направлення  копії  заяви  іншим  учасникам справи,   стосуються  письмових  заяв  на  стадії  виконання  судового  рішення.
Ухвалою  Київського  апеляційного  суду   від 03 лютого 2021  року   справа  призначена  до  розгляду  в  порядку письмового позовного  провадження  без  виклику  учасників  справи.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. ч. 5, 6, 9, 10 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.
   Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.
Статтею 183 ЦПК  України  визначено  загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.
Згідно із ч. 2 ст. 183 ЦПК України у редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020 року, що набрав законної сили 08.02.2020 року, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
Відповідно  до ч. 4 ст. 183 ЦПК  України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Встановлено,  що заочним  рішенням Дніпровського  районного  суду міста Києва  від 18.01.2018  року   у  справі   за  позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про  відшкодування збитків позов задоволено частково. Стягнуто  з ОСОБА_1   на  користь ОСОБА_2 матеріальні збитки  в  розмірі 62 800 грн.,  моральну  шкоду  в  розмірі 5 000 грн. (том 1 а.с. 101-104).
Згідно  з  актом   від 28.02.2019  року  про  реалізацію 36/100 частини квартири      АДРЕСА_1 загальною  площею 36,70 кв.м.,  складеним  державним  виконавцем Дніпровського  районного  відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гаркушою Є.Ю.,  при  примусовому  виконанні  виконавчого  листа №755/3560/17 від 21.02.2018  року,  реалізоване  майно,  яке  належало    ОСОБА_1   на  користь  ОСОБА_2 за 219 674 грн.
Постановою Київського  апеляційного  суду  від 16  жовтня 2019  року,  заочне   рішення Дніпровського  районного  суду міста Києва  від 18 січня 2018  року   скасовано  і  ухвалено  нове  судове  рішення,  яким   відмовлено  в  задоволенні  позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1   про  відшкодування  шкоди. При  ухваленні  постанови, Київський  апеляційний  суд не  вирішив  питання  про  поворот  виконання  рішення  суду. (том 1 а.с. 226-232)
В подальшому, 01.10.2020 року  ОСОБА_1 , в  особі  представника - адвоката Жменяк Ю.Ю.,  звернулась  в  Дніпровський  районний  суд міста Києва  із  заявою,  в  якій  просила  здійснити  поворот  виконання  заочного  рішення Дніпровського  районного  суду міста Києва  від 18 січня 2018  року. (том 1 а.с. 236-239).
Постановлюючи  ухвалу  про  повернення ОСОБА_1 заяви про поворот виконання рішення суду  без  розгляду,  суд  першої  інстанції  виходив  із  того,  що в порушення положень ч. 2 ст. 183 ЦПК України нею не додано до заяви доказів надіслання (надання) заяви про поворот виконання рішення суду іншим учасникам справи,  а  тому  відповідно  до ч. 4 ст. 182 ЦПК  України  заява  підлягає  поверненню  заявнику  без  розгляду.
Колегія суддів  погоджується із  такими  висновками,  так  як  вони  відповідають  обставинам  справи  і  узгоджуються  із  вимогами  закону.
Питання  щодо  повороту  виконання  рішення  суду  врегульовано  розділом VI ЦПК  України  «Процесуальні  питання,  пов`язані з  виконанням  судових  рішень  у  цивільних  справах  та  рішень  інших  органів (посадових  осіб)»,  а  саме:  статтею 444. Поворот   виконання рішення,  постанови  і  статтею 445.Особливості  повороту виконання  в  окремих  категоріях  справ.
Правильними  є  висновки  суду  про  те,  що  оскільки  статтею 444 ЦПК України  не  визначено  вимог  щодо  форми  і  змісту  заяви  про  поворот  виконання  рішення  суду,  то  підлягають  застосуванню  положення  ст. 183 ЦПК  України  щодо  форми  і  змісту  заяви,  поданої  на  стадії  виконання  рішення  суду.
За  таких  обставин,  коли  ОСОБА_1   до  поданої  в  суд заяви  про  поворот  виконання  рішення  суду не додано доказів  їх  надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження),  а  саме  ОСОБА_2 ,  то  суд першої інстаанції  на  передбачених підставах,  відповідно  до  ст. 183 ЦПК України,  постановив  ухвалу  про повернення  заяви  заявнику  без  розгляду.
Доводи апеляційної скарги про те, що Дніпровський районний суд міста Києва  помилково  застосував до спірних правовідносин положення  ст. 183 ЦПК  України,  тоді як  питання  подання  заяви  про  поворот  виконання  рішення  суду  врегульовано  статтями 444 та 445 ЦПК України  і  ці  норми  не  передбачають  необхідності  долучення  до  заяви  про  поворот  виконання рішення суду  підтвердження надсилання  заяви  іншим  учасникам   справи  підлягають  відхиленню, як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону.
Положеннями  статей 444 та 445 ЦПК України,  які  регулюють  поворот  виконання  рішення  суду,   не  визначено  вимог  щодо  форми  і  змісту  заяви  про  поворот  виконання  рішення  суду,  а  тому  суд  вірно  застосував   положення            ст. 183 ЦПК  України  щодо  форми  і  змісту  заяви,  поданої  на  стадії  виконання  рішення  суду.
 Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо повернення ОСОБА_1 заяви про поворот виконання рішення суду без розгляду, ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопад 2020 року відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи. 
Інші  доводи  апеляційної  скарги на  порушення судом першої інстанції норм  процесуального  права  при  постановленні  оскаржуваної  ухвали  суду, не заслуговують на увагу, оскільки не призвели до неправильного вирішення питання по суті.
За таких обставин, підстав для скасування ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2020 року з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 06 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.. 

Головуючий:                                                                                           О.П.Коцюрба

Судді:                                                                                                         І.М.Білич

                                                                                                                      Т.А. Слюсар