КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 756/2117/20
провадження № 22-ц/824/10057/2021
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 липня 2021 року                                                                                                  м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Кирилюк Г.М.,
суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А. 
при секретарі Гайворонському В. М.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Оболонського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання батьківства, за апеляційними скаргами   ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року у складі судді Майбоженко А. М.,
 
встановив:
 
13.02.2020 ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати його батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні відомості до актового запису про його народження.
24.02.2021 представник позивача - адвокат Бережна Я. С. звернулася до суду з заявою про заміну особистих даних малолітньої особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Одночасно подано клопотання про проведення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи. 
Клопотання  обґрунтовано  тим, що для вирішення питання   про  спорідненість  між   позивачем ОСОБА_7   та малолітньою дитиною  ОСОБА_6 , як між  біологічними батьком  та сином,  необхідні  спеціальні  знання  в області  судової  генетики.  
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року клопотання  задоволено.
Призначено судову генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:
- Чи є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Турецької Республіки, біологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України ?
Проведення експертизи доручено Київському міському клінічному бюро судово- медичних експертиз.
Зобов`язано матір дитини ОСОБА_2 з`явитися особисто та забезпечити явку дитини  ОСОБА_6 на вимогу експерта для можливості відібрання зразків з метою проведення експертизи.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Свої доводи мотивує тим, що суд першої інстанції не повідомив його про дату і час судового засідання, на якому було вирішено питання про призначення судової генетичної експертизи по відношенню до його сина ОСОБА_6 , чим  позбавив його можливості скористатися своїми процесуальним правами взяти участь в судовому засіданні, наводити свої доводи, міркування, надавати пояснення, заперечення, запропонувати експерту питання, обирати експерта тощо.
В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Свої доводи мотивує тим, що м. Київ є одним з лідерів в Україні по розповсюдженості COVID-19. Місця для проведення судово-генетичних експертиз є місцями підвищеної небезпеки захворювання COVID-19, як і будь-який інший медичний заклад в Україні. ОСОБА_9 має ряд захворювань (дитячий аутизм, диссомнія). Відповідно до висновку лікаря йому рекомендовано уникати стресів. Наявність такої хвороби як диссомнія (безсоння) має прямий вплив на імунітет дитини та відносить його до категорії більш уразливих до COVID-19. Суд першої інстанції при вирішенні питання призначення судово-генетичної експертизи не врахував якнайкращих інтересів малолітньої дитини, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали.
Також зазначає про те, що відповідача ОСОБА_3 не було повідомлено про судове засідання, в якому вирішувалось питання про призначення експертизи.
У запереченнях на апеляційні скарги представник ОСОБА_10 - адвокат Бережна Я.С. просить залишити їх без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Посилається на ті підстави, що ОСОБА_3 повідомлявся про судове засідання, відповідний лист знаходився у точці видачі з 30.04.2021, а 31.05.2021 його було повернуто до суду за закінченням строку зберігання. Жодного доводу, в чому полягає помилковість ухвали суду першої  інстанції  в апеляційній скарзі не наведено.
Також зазначає, що згідно з епікризом від 15.04.2021, починаючи з 22.03.2021 по 14.04.2021 малолітній ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія»,  26.04.2021 проходив консультативне обстеження у лікаря невролога. У період з 22.03.2021 по 01.05.2021 в м. Києві було встановлено найвищий «червоний» рівень епідеміологічної небезпеки. 20.05.2021 малолітній ОСОБА_6 перебував на прийомі у міському центрі «Психічне здоров`я дітей та підлітків» у лікаря ОСОБА_11 («жовтий» рівень епідеміологічної небезпеки). Також дитина проходила лабораторне дослідження 19.03.2020, 26.03.2021; обстеження  ЕЕГ - 23.10.2020; консультації спеціалістів 22.10.2020  (логопед),  30.10.2020 - експериментально-психологічне  дослідження.   Вказані  дослідження  на консультації  також відбувалися у період  встановлення  в Україні карантину  у зв`язку з  розповсюдженням COVID-19, не дивлячись на те, що медичні заклади є місцями підвищеної небезпеки захворювання на COVID-19. 
Зазначила,  що  затягування  процесу, відкладення  проведення  судово-генетичної експертизи призведе до порушення якнайкращих інтересів  дитини,  в тому числі з врахуванням  епідеміологічної  ситуації в країні.  Швидке виконання  ухвали суду відповідає якнайкращим інтересам дитини. 
В судовому засіданні представник позивача - адвокат Бережна  Я. С. апеляційну скаргу підтримала  та просила її задовольнити.
Відповідач  ОСОБА_2 , або  її уповноважений представник  в судове  засідання  не з`явилися, про день, час та місце  розгляду справи  повідомлені  судом  належним чином (а.с. (а.с. 117, 134 т.2).
Відповідач ОСОБА_3   в судове  засідання  не  з`явився,  про  день, час та місце  розгляду справи  повідомлявся судом   за зазначеною  в його  апеляційній скарзі адресою -   АДРЕСА_1 , та на зазначений ним  номер засобу   зв`язку (а.с. 129, 133 т.2).  
З огляду на  те, що  ОСОБА_2   та ОСОБА_3   є особами, які  подали апеляційні  скарги, а тому обізнані  про перебування  їх на  розгляді в суді,  з  рішення   Оболонського районного суду  м. Києва  від 15 червня  2020  року в справі  про  усиновлення  (справа №756/2064/20) встановлено, що останні  з  08 серпня  2018  року  перебувають   у шлюбі,  разом  з малолітньою дитиною  проживають  у власній   квартирі  в  АДРЕСА_2 ,  за вказаною адресою  повістку в судове  засідання  отримала   ОСОБА_2 ,  суд  дійшов висновку, що  відповідачі  були належним чином  повідомлені  про дату, час та місце  розгляду даної справи, про  поважність  причин неявки суду не  сповістили, їх неявка в судове  засідання  не  є перешкодою для  розгляду  апеляційних скарг. 
 Представник Оболонського  відділу  державної  реєстрації  актів цивільного стану  у місті Києві  Центрального  міжрегіонального  управління  Міністерства юстиції  (м. Київ) просить  розглядати справу без присутності  представника  їх відділу. 
Представник Служби у справах  дітей  та сім`ї Оболонської  районної  в місті Києві  державної адміністрації в судове засідання  не  з`явився, про  день, час та місце  розгляду справи повідомлений  належним чином,  про  поважність  причин  неявки в судове  засідання  не  сповістив. 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають  задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, позов про визнання батьківства подано   ОСОБА_12 ,  який вважає  себе  батьком  малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати якого  померла  ІНФОРМАЦІЯ_4 , а запис про  батька в його  свідоцтві про народження було   вчинено відповідно до   ч.1 ст.  135 СК  України.
15 червня  2020  року Оболонським  районним  судом  м. Києва ухвалено  рішення  про усиновлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України ОСОБА_3 та громадянкою України ОСОБА_2 .   Внесено  зміни  в актовий запис про  народження  дитини, змінено  прізвище з " ОСОБА_13 " на  " ОСОБА_14 ", ім`я з " ОСОБА_15 " на " ОСОБА_16 ", по батькові з " ОСОБА_17 " на  " ОСОБА_18 ", та дату його  народження. 
30.07.2020 представник позивача - адвокат Сапегін  В. В. подав  клопотання про проведення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи з метою  встановлення  біологічного  батьківства (спорідненості) ОСОБА_19   та дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1   ( до  внесення  змін до  актового  запису про  його  народження), яке було  задоволено  ухвалою  Оболонського районного  суду  м. Києва  від  30.07.2020.
Постановою  Київського апеляційного  суду  від 07 грудня  2020  року апеляційну  скаргу  ОСОБА_2 задоволено, вказану  ухвалу  суду  з підстав невірного   встановлення  суб`єктного складу учасників справи скасовано, справу направлено для продовження  розгляду  до  суду першої  інстанції.  
24.02.2021  представником позивача - адвокатом Бережною Я. С. подано  клопотання про проведення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи з метою встановлення біологічного батьківства (кровного  споріднення) між позивачем та  малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
З огляду на те, що  між   ОСОБА_7   та ОСОБА_3 ,  ОСОБА_2   виник спір  з приводу  батьківства малолітньої дитини ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , для встановлення вказаної обставини необхідно застосування спеціальних знань у сфері іншій, ніж право,  суд  першої  інстанції  дійшов  обґрунтованого  висновку про  необхідність  призначення  у справі судової генетичної експертизи.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, у тому числі висновку судово-генетичної експертизи.
Згідно з ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства («Kalacheva v. Russia», заява № 3451/05, § 34, рішення ЄСПЛ від 07 травня 2009 року).
Відповідно  до  положень ст.12 ЦПК  України  цивільне  судочинство  здійснюється  на  засадах  змагальності сторін. Учасники справи   мають  рівні   права щодо  здійснення  всіх   процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.  Кожна сторона повинна  довести  обставини,  які мають значення  для справи і на які вона  посилається  як на підставу  своїх вимог  або  заперечень,  крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно  до  ч.1 ст.103  ЦПК  України суд  призначає  експертизу  у справі  за сукупності таких умов: 1)  для  з`ясування  обставин, що мають  значення  для справи,  необхідні   спеціальні знання  у сфері  іншій,  ніж право,  без яких  встановити відповідні  обставини неможливо; 2) сторонами  (стороною)  не  надані  відповідні  висновки експертів із цих самих  питань або висновки експертів викликають  сумніви щодо  їх  правильності. 
Як вбачається з матеріалів справи,  відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повідомлялись завчасно та належним чином  про  судове засідання,  призначене на  18 травня  2021  року  15.30 год. (а.с. 1, 4, 7, 8 т.1), представник  відповідачки ОСОБА_2   - адвокат Кравцов  В.Ю.  був  присутнім в судовому  засіданні  в режимі відеоконференції. 
Відповідно до  відомостей "Укрпошти",  повістка, адресована  ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ),  з 29.04.2021 по  30.05.2021  перебувала у точці видачі /доставки,  повернулася  до  суду  без вручення  за  "закінченням терміну  зберігання" (а.с.  34, 35, 102  т.2). 
25.05.2021  ОСОБА_3 (адреса АДРЕСА_2 )  звернувся до  Оболонського районного суду м. Києва з заявою про  надання  справи  для  ознайомлення (а.с.25 т.2).
З огляду на вказані обставину,  а також  те, що   дружина  ОСОБА_3 -  ОСОБА_2 була  належним чином  повідомлена  про  розгляд справи,  апеляційним суд  дійшов висновку про необґрунтованість  доводів  вказаного  відповідача  про позбавлення   його  судом права взяти участь  в судовому  засіданні та скористатись  всіма правами, які йому  належать як учаснику справи. 
Відповідно  до  ч. 3-5 ст.103  ЦПК  України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Відповідачем ОСОБА_3 в апеляційній скарзі не наведено  жодного заперечення  з приводу обрання судом експертної установи,  якій було  доручено  проведення  експертизи,   а також не  запропоновано інших  питань, які, на його думку, потребують висновку експерта.  
Доводи  апеляційної  скарги  ОСОБА_2 про те, що  місце проведення судово-генетичної експертизи є місцем підвищеної небезпеки захворювання COVID-19, а малолітня   дитина  має ряд захворювань (дитячий аутизм, диссомнія), не може  слугувати  достатньою  підставою  для  відмови у призначенні  по справі  експертизи. 
При цьому  суд  враховує, що карантин  на  усій території  України встановлено з  12 березня  2020 року  до  31 серпня  2021  року, з  17  червня  2021  року  на  території України встановлюється "зелений" рівень епідемічної небезпеки, який не передбачає заборон на  проведення  даного  виду експертиз. 
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції  не було встановлено   порушення норм  процесуального права, які є  обов`язковою підставою для  скасування  судового рішення, або  неправильне  застосування  норм матеріального права, а тому   суд   апеляційної  інстанції  дійшов висновку про  залишення  апеляційної скарги без задоволення,  а судового  рішення  без змін. 
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд
 
 постановив:
 
Апеляційні скарги   ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 08 липня  2021  року.
 
Суддя-доповідач:                                                             Г. М. Кирилюк
 
Судді:                                                                                 І. М. Рейнарт                                
                                                                      
                                                                                          Т. А. Семенюк