П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/3793/20	

                                                                                                                         Головуючий в І інстанції: Кисильова О.Й.
Дата та місце ухвалення рішення: 15.03.2021 р.
м. Херсон
          
                  П`ятий апеляційний адміністративний  суд  в складі колегії суддів:  

                 судді – доповідача –	Шеметенко Л.П.	
судді –	Стас Л.В.  	
судді –	Турецької І.О. 	
          розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії з ліквідації Державної екологічної інспекції у Херсонській області, Державної екологічної інспекції Південного округу, за участю третьої особи - Державної екологічної інспекції у Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комісії з ліквідації Державної екологічної інспекції у Херсонській області, Державної екологічної інспекції Південного округу, за участю третьої особи - Державної екологічної інспекції у Херсонській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 26.10.2020 № 287-ос про його звільнення;
- зобов`язати Державну екологічну інспекцію Південного округу прийняти його на роботу на посаду рівнозначну посаді, яку він обіймав на час звільнення, з урахуванням штатного розпису на 2020 рік;
- стягнути з Комісії з ліквідації Державної екологічної інспекції у Херсонській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.10.2020 року по день ухвалення судового рішення у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на протиправність наказу Державної екологічної інспекції у Херсонській області № 287-ос про звільнення його із займаної посади начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) морського середовища у зв`язку з ліквідацією Державної екологічної інспекції у Херсонській області відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу". Позивач вважає, що в даному випадку фактично відбулась реорганізація Державної екологічної інспекції у Херсонській області, а не ліквідація, оскільки функції відповідача передані Державній екологічній  інспекції Південного округу, а тому у відповідача не було підстав для звільнення позивача за п. 1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу". На думку позивача, у випадку ліквідації державної установи з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження установи, обов`язок щодо працевлаштування (пропозиції про працевлаштування згідно статті 49-2 КЗпП) працівників ліквідованої установи поширюється не лише на цю установу, а й на відповідну новостворену установу, оскільки, роботодавцем у такому випадку є Держава, а не окрема установа, що діє від імені держави. Проте, всупереч статті 49-2 КЗпП, з моменту попередження про наступне вивільнення і по дату звільнення позивачу взагалі не пропонувались будь-які вакантні посади чи інша робота у новоствореному міжрегіональному територіальному органі. 
З огляду на викладене, позивач вважає, що його звільнення відбулось з порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим оскаржуваний ним наказ підлягає скасуванню.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року  у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилався на те, що судом першої інстанції при вирішенні справи не було з`ясовано чи відбулась фактично ліквідація державного органу – Державної екологічної інспекції у Херсонській області або повноваження цього органу були передані новоствореному органу – Державній екологічній інспекції Південного округу, не надано оцінки нормативно-правовому акту, що став підставою ліквідації.
Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність наказу від 26.10.2020 №287-ос, з огляду на те, що підставою для звільнення позивача з посади була ліквідація Державної екологічної інспекції у Херсонській області, яка проведена на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2020 № 802 та наказу Державної екологічної інспекції України від 16.09.2020 № 333, які не скасовані, не визнані нечинними, та є діючими. При цьому, оцінку правомірності здійснення ліквідації Державної екологічної інспекції у Херсонській області у межах розгляду даної справи суд не надавав, оскільки це не є предметом даного спору. Апелянт вважає, що не оскарження постанови КМУ № 802 та наказу ДЕІ України від 16.09.2020 року № 33 не може свідчити про правомірність звільнення позивача, оскільки дані акти підлягали дослідженню судом на предмет їх відповідності Конституції України, і у разі невідповідності їх останній – суд мав застосувати норми Конституції України як норми прямої дії.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
З огляду на надання пояснень у справі та відсутність додаткових пояснень, позивач та його адвокат в судовому засіданні зазначили, що не заперечують проти продовження апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши пояснення апелянта та його представника, ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання, вирішила продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом начальника Державної екологічної інспекції у Херсонській області від 27.04.2020 № 112-ос ОСОБА_1 з 28.04.2020 року було призначено на посаду начальника відділу організаційно-аналітичної діяльності, документування та контролю, взаємодії з громадськістю та ЗМІ на період знаходження основного працівника у відпустці без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, за переведенням з Одеської митниці Держмитслужби зі збереженням 5 (п`ятого) рангу державного службовця в межах посад державної служби категорії "Б".
Наказом начальника Державної екологічної інспекції у Херсонській області від 14.05.2020 року № 122-ос ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) морського середовища - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області зі збереженням 5 (п`ятого) рангу державного службовця в межах посад державної служби категорії "Б".
Судом також встановлено, що 09.09.2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 802 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів та ліквідацію територіальних органів Державної екологічної інспекції" (далі - Постанова № 802), пунктом 1 якої передбачено утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної екологічної інспекції за переліком згідно з додатком 1, зокрема, створення Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області). 
Пунктом 2 Постанови № 802 передбачено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної екологічної інспекції за переліком згідно з додатком 2, зокрема, ліквідація Державної екологічної інспекції у Херсонській області.
На виконання Постанови № 802 Державною екологічною інспекцією України 16.09.2020 виданий наказ № 333 "Про ліквідацію Державної екологічної інспекції у Херсонській області", в якому, зокрема, голову комісії з ліквідації зобов`язано забезпечити дотримання порядку звільнення державних службовців та працівників Державної екологічної інспекції у Херсонській області відповідно до Закону України "Про державну службу" та Кодексу законів про працю. 
25.09.2020 року відповідно до частини третьої статті 87 Закону України "Про державну службу", на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2020 № 802 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів та ліквідацію територіальних органів Державної екологічної інспекції" та наказу Державної екологічної інспекції України від 16.09.2020 № 333 "Про ліквідацію Державної екологічної інспекції у Херсонській області", ОСОБА_1 попереджено про наступне вивільнення із посади начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) морського середовища - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області не пізніше ніж за 30 календарних днів з моменту вручення попередження.
Із попередженням про наступне вивільнення ОСОБА_1 ознайомлений 25.09.2020 року, що підтверджується його підписом на попередженні.
Наказом Державної екологічної інспекції у Херсонській області від 26.10.2020 року № 287-ос ОСОБА_1 звільнено з 27.10.2020  року з посади начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) морського середовища - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу".
Не погоджуючись із законністю наказу від 26.10.2020 року № 287-ос, позивач оскаржив його до суду першої інстанції.
Суд першої інстанції, вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2020 року № 802 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів та ліквідацію територіальних органів Державної екологічної інспекції" ліквідовані територіальні органи Державної екологічної інспекції, у тому числі Державна екологічна інспекція у Херсонській області, тобто ліквідовано не центральний орган державної влади, а його територіальні органи. Суд зазначив, що підставою для звільнення ОСОБА_1 є ліквідація Державної екологічної інспекції у Херсонській області, яка проведена на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2020 року № 802 та наказу Державної екологічної інспекції України від 16.09.2020 року № 333. Доказів скасування наказу Державної екологічної інспекції України від 16.09.2020 року № 333 суду не надано, а постанова Кабінету Міністрів України від 09.09.2020 року № 802 неконституційною не визнана та не визнана нечинною у судовому порядку.
Суд відмітив, що оцінку правомірності здійснення ліквідації Державної екологічної інспекції у Херсонській області у межах розгляду даної справи суд не надає, оскільки це не є предметом даного спору. За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність наказу від 26.10.2020 року №287-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) морського середовища - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області. 
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" від 14.01.2020 № 440-ІХ внесені зміни до Закону України "Про державну службу", який набрав чинності 13.02.2020 року. Після внесення Законом України від 14.01.2020 № 440-IX змін до Закону України "Про державну службу", положення частини 3 статті 49-2 Кодексу законів про працю України в частині обов`язку власника або уповноваженого ним органу запропонувати працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації на державних службовців не поширюються.
З огляду на зазначене, судом не встановлено порушення відповідачем - Комісією з ліквідації Державної екологічної інспекції у Херсонській області вимог законодавства при прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із ліквідацією.
Переглядаючи справу в апеляційному порядку, колегією суддів встановлено, що відповідачами у даній справі виступають Комісія з ліквідації Державної екологічної інспекції у Херсонській області та  Державна екологічна інспекція Південного округу, тоді як наказ від 26.10.2020 року № 287-ос про звільнення ОСОБА_1 , який і оскаржується в даному випадку, прийнято Державною екологічною інспекцією у Херсонській області, яка залучена до участі у справі в якості третьої особи.
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на момент подачі позову та розгляду справи як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, Державна екологічна інспекція у Херсонській області як юридична особа не припинена, а лише перебуває у стані припинення (23.09.2020 року здійснено запис про внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу про припинення юридичної особи в результаті ліквідації).
Згідно з ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. 
Відповідно до ч. 5 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. 
Таким чином, на час розгляду справи Державна екологічна інспекція у Херсонській області, хоча і перебуває у стані припинення, але не ліквідована (не припинена) як юридична особа публічного права та  може бути відповідачем у суді.
Згідно ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.
Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
Статтею 105 ЦК України визначено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.
До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.
Аналіз зазначених положень чинного законодавства свідчить про те, що ліквідаційна комісія не має ні статусу юридичної особи,  ні статусу державного чи іншого органу, а тому не може бути стороною судового  процесу і виступати в ньому від власного імені. 
У період роботи ліквідаційної комісії підприємство, установа, організація, яке (яка) ліквідується, не втрачає статусу юридичної особи і може бути учасником процесу на загальних  підставах. 
В свою чергу розпорядчі або процесуальні документи підписуються особами, повноваження яких визначено законодавством або установчими документами, зокрема,  такою особою може бути й голова ліквідаційної комісії. Однак, вказане не змінює статусу самої юридичної особи.
З огляду на все вищезазначене, колегія суддів вважає, що в частині позовних вимог, що стосуються правомірності наказу від 26.10.2020 року № 287-ос про звільнення ОСОБА_1 та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28.10.2020 року по день ухвалення судового рішення у справі, належним відповідачем є Державна екологічна інспекція у Херсонській області, яка не була залучена судом першої інстанції в якості відповідача по справі.
Згідно ч.ч. 3, 4, 6 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.
Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.
При цьому, частиною 7 цієї статті визначено, що заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду першої інстанції, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду першої інстанції є також заміна відповідача (залучення другого відповідача) у разі встановлення належності первинного відповідача, оскільки позивач не завжди спроможний правильно визначити належного відповідача у справі.
У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача, суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Колегія суддів звертає увагу на те, що стаття 48 КАС України надає суду першої інстанції право за власною ініціативою здійснювати залучення до участі у справі належного відповідача. Однак, такого права позбавлений суд апеляційної інстанції, що випливає з положень згаданої статті 48 КАС України (оскільки заміна відповідача (залучення другого відповідача) допускається лише до ухвалення рішення судом першої інстанції).
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, прийнявши до розгляду позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу від 26.10.2020 року № 287-ос про звільнення ОСОБА_1 та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не з`ясував хто є належним відповідачем у справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі співвідповідача – Державної екологічної інспекції у Херсонській області.
Зазначене позбавляє суд апеляційної інстанції можливості надати правову оцінку спірному наказу про звільнення позивача, а також вирішити позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
При цьому, з огляду на чинність згадуваного вище наказу Державної екологічної інспекції у Херсонській області від 26.10.2020 року № 287-ос про звільнення позивача, вирішення питання щодо зобов`язання Державної екологічної інспекції Південного округу прийняти його на роботу на посаду рівнозначну посаду, яку він обіймав на час звільнення, з урахуванням штатного розпису на 2020 рік з підстав, викладених у позові, також є неможливим.
Колегія суддів звертає увагу на те, що Законом України «Про державну службу» передбачено певну процедуру прийняття осіб на державну службу, що вимагає вчинення певних дій як осіб, які приймаються на таку службу, а також посадових осіб органів (закладів, установ).
Слід зазначити, що адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
За такого правового врегулювання, адміністративний суд позбавлений можливості зобов`язати орган державної влади прийняти позивача на роботу, оскільки прийняттю на державну службу передує встановлена законодавством процедура конкурсу та перевірки, яка може бути проведена лише вищезазначеним органом державної влади.
З огляду на все вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо, зокрема,  суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.
З урахуванням вищевикладеного та з огляду на встановлені в ході апеляційного розгляду справи обставини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції, відповідно до ст.317 КАС України, та ухвалення нового судового рішення – про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року - скасувати.
Прийняти по справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комісії з ліквідації Державної екологічної інспекції у Херсонській області, Державної екологічної інспекції Південного округу, за участю третьої особи - Державної екологічної інспекції у Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених  ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

          Судове рішення складено у повному обсязі 22.07.2021 р. 

Суддя – доповідач:                                                                                     Л.П.  Шеметенко 

Суддя:                                                                                                           Л.В. Стас

Суддя:                                                                                                           І.О. Турецька