КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 754/13026/18                                                                                                                           Головуючий у І інстанції Винниченко Л.М.
Провадження №22-ц/824/7479/2021                                                                                                       Головуючий у II інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
судді-доповідача                                          Голуб С.А.,  
           суддів:                                                            Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О., 
            за участі секретаря судового засідання     Сакалоша Б.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Якубова Яшара Елхан огли на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду  з вказаним позов посилаючись на те, що 29 листопада 2017 року по дорозі на с. Зазім`я в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Рено» д.н.з НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого від удару автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 зазнав значних технічних пошкоджень. Зазначає, що вина ОСОБА_1 встановлена, повністю доведена та визнана правопорушником. Дана обставина підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року по справі № 754/4422/18.
Відповідно до висновку експертного дослідження № 1113 від 18 січня 2018 року зробленого ФОП «Дикий та партнери» вартість відновлювального ремонту визначено в розмірі 322243,16 грн.
Згідно з Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АК № 2398064 від 05 лютого 2017 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в Приватному акціонерному товаристві страхова компанія «Галицька». Відповідно до вказаного договору страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 100 000,00грн. ОСОБА_2 вказує на те, що ОСОБА_1 протягом дев`яти місяців не вжив жодних дій для відшкодування ним матеріальної шкоди.
Позивач зазначив, що оскільки повна вартість завданої матеріальної шкоди становить 322 243, 16 грн., а сума страхового відшкодування становить 100000 грн., то, вважав, що відповідач повинен відшкодувати 222 243, 16 грн, 
Крім того, ОСОБА_2 вказує, що крім матеріальної шкоди, йому також було заподіяно й моральну шкоду. ОСОБА_1 визнаючи свою вину, категорично відмовляється відшкодовувати йому (позивачу) заподіяну шкоду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно тілесні ушкодження та довелось лікуватись тривалий час, а також проходити курс реабілітації. 
Позивач також вказував на те, що було понівечено належний йому автомобіль, яким він здійснював перевезення, що давало змогу матеріально забезпечувати свою сім`ю. Таким чином, своїми діями відповідач позбавив не лише транспортного засобу, але й позбавив ОСОБА_2 та його сім`ю джерела доходів., а тому просив суд стягнути моральну шкоду в розмірі 15000 грн. 
На підставі викладеного в позові, просив стягнути із ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 222243,16 грн, моральну шкоду в розмірі - 15 000 грн, а також стягнути вартість оціночного дослідження вартості відновлювального ремонту в розмірі - 3300 грн. 
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 154 219,86 грн. у якості відшкодування матеріальних збитків; 15 000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди; 3 300 грн. - суму вартості за проведення експертного дослідження, 2405,43 грн. судового збору та 3 500 грн. витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Якубов Яшар Елхан огли подав апеляційну скаргу посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого вважає оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції, що вина ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною. Визнаючи відповідача винним суд посилався на постанову Деснянського районного суду Києва від 07 травня 2018 року. Зазначеною постановою справу про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Отже висновок, щодо вини ОСОБА_1 в постанові відсутній. 
Також апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції, що вартість матеріального збитку, яка була встановлена висновком експертного дослідження , підлягає відшкодуванню. Суд не надав цьому документу належної правої оцінки, внаслідок чого не визнав цей висновок неналежним та недопустимим доказом. При здійсненні експертного дослідження, мало місце порушення вимог законодавства. ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, місце та час проведення експертизи, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями повідомлень про проведення «автоекспертизи», на якій відсутня відмітка про те, що відповідач є повідомленим. 
На підставі викладеного в апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 - адвокат Якубов Яшар Елхан огли просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позову.
В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .
Представник позивача зазначає, що доводи апеляційної скарги не місять жодних підстав щодо неповноти судового рішення, недоведеність обставин справи чи невідповідності висновків суду першої інстанції.
Жодних нових доказів чи аргументів скаржником не надано, апеляційна скарга побудована виключно на припущеннях скаржника без жодного доказового підтвердження, що вказує про її безпідставність та законність рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного у відзиві просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу задовольнити рішення суду першої інстанції скасувати та ухвали нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Позивач ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без задоволення.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, враховуючи таке.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення враховуючи таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 29 листопада 2017 року об 11 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , по дорозі на с. Зазім`я в м. Києві, порушив п.п. 11.4, 12.1, 2.3б Правил дорожнього руху України, оскільки не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості, в результаті чого виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Рено», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Зі змісту постанови від 07 травня 2018 року вбачається, що справа надійшла до суду 05 квітня 2018 року. ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину визнав.
Постанова суду від 07 травня 2018 року не оскаржувалась та набрала законної сили.
Згідно Висновку №1113 експертного дослідження від 18 січня 2018 року, здійсненого ФОП «Дикий та Партнери» - матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «RenaultMaster» держномер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає: 254219,86 грн. (а.с.7-14).
У відповідності до ремонтної калькуляції №1113 від 18.01.2018 року вартість відновлювального ремонту (Свр) з ПДВ, автомобіля «RenaultMaster» держномер НОМЕР_2 складає: 322243,16 грн. (а.с.19-25).
Згідно з Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинний на дату ДТП, серії АК №2398064 від 05 лютого 2017 року цивільно-правова відповідальності власника наземного транспортного засобу «Рено», державний номерний знак НОМЕР_1 , страхувальник ОСОБА_1 застрахована в Приватному акціонерному товаристві страхова компанія «Галицька».
У відповідності до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 30.11.2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» з повідомленням про страховий випадок та повідомив про дорожньо-транспортну пригоду (ДТП), яка має ознаки страхового випадку, що трапилась 29.11.2017 року (а.с.34-35).
30 травня 2018 року відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Позивач - ОСОБА_2 звернувся до Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» з заявою про страхове відшкодування (а.с.36).
Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року було встановлено, що з вини ОСОБА_1 було пошкоджено в дорожньо-транспортній пригоді транспортний засіб ОСОБА_2 , а розмір заподіяного матеріального збитку, який розрахований відповідно  висновку експертного дослідження - є належним та допустимим доказом.
Судова колегія погоджується з таким високими суду першої інстанції, з таких підстав.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.
Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.
Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Постанова Деснянського районного суду м. Києва прийнята 07 травня 2018 року. В постанові зазначено, що суд встановив, що ОСОБА_1 порушив п.п. 11.4, 12.1, 2.3б Правил дорожнього руху України.
Дана постанова не оскаржувалась ОСОБА_1 та набрала законної сили. 
Отже, вина ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді є доведеною.
Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
При зверненні до суду з позовом ОСОБА_2 також було надано докази на підтвердження завдання йому матеріальної шкоди.
Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо порушення процедури проведення експертного дослідження виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092.
Відповідно до п. 5.2. Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.
В матеріалах справи міститься електронне повідомлення № 000173 направлене ФОП ОСОБА_4 через Укрпошту на адресу ОСОБА_1 про призначений технічний огляд автомобіля позивача. Однак це повідомлення не було отримано  ОСОБА_1 .
Разом із тим, не погоджуючись із вартістю шкоди, яка була визначена автотоварознавчим дослідженням, відповідач не  надав доказів на спростування заявленого позивачем розміру відшкодування, не заявив клопотання про призначення судової експертизи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції, щодо належності та допустимості  експертного дослідження № 1113 від 18 січня 2018 року, який було проведено із дотриманням норм законодавства. 
З врахуванням наведеного, суд першої інстанції правомірно дослідив і дав оцінку наданим позивачем доказам і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення, яке постановлено з дотриманням норм процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 82, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Якубова Яшара Елхан огли залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 08 липня 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді: