ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/8443/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової АО.,      
     розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 р. (суддя: Артоуз О.О.) в адміністративній справі №280/8443/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОІНВЕСТ 08" до Головного управління ДПС у Запорізькій області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

                                                       В С Т А Н О В И В:

              Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОІНВЕСТ 08" звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати  протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №00006780706, №00006820706 прийняті 05 листопада 2020 р. Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.
              В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив,  що ним до податкової перевірки були надані всі необхідні документи на підтвердження виконання господарських операцій за період, що перевірявся. Висновки акта перевірки про нереальність господарських операцій з контрагентом ФГ "БЕЛОГОРОВСЬКЕ" ґрунтуються виключно на припущеннях контролюючого органу. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції.
              Рішенням Запорізького  окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами загального позовного провадження, позов  Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОІНВЕСТ 08" задоволено.
             Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Головним управлінням ДПС у Запорізькій області. Посилаючись на порушення норм матеріального права скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.  В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що суд першої інстанції залишив поза увагою податкову інформацію по ланцюгу постачання, яка свідчить про неможливість ФГ "БЕЛОГОРОВСЬКЕ" і його контрагентів виробляти/зберігати товар у зв`язку із відсутністю достатньої кількості працівників та основних фондів.
              У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.
            У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, просив оскаржене рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, відмовивши у задоволенні позову.  
                Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
              Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
               Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОМІНВЕСТ 08» зареєстровано як юридична особа 19 березня 2008 р., про що внесено запис до Єдиного державного реєстру №1083102 0000 014456, місцезнаходження 70002, Запорізька область, Вільнянський район, м. Вільнянськ, пров. Матросова, 22. Основним видом діяльності є: 1-.41 виробництво олії та тваринних жирів.
              В період з 24 вересня 2020 р. по 07 жовтня 2020 р. на підставі наказу  № 2332 від 18 вересня 2020 р.,  ГУ ДПС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку TOB «АГРОПРОІНВЕСТ 08» з питань достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість за липень 2020 р. За результатами перевірки ГУ ДПС у Запорізькій області 15 жовтня 2020 р. складено Акт №81/08-01-07-06/35834331 згідно висновків якого встановлено порушення підпунктів 14.1.36, 14.1.181,  14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті  198, пунктів 200.1,  200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту, яке підлягає бюджетному відшкодуванню за липень 2020 р. на суму 49 858,00 грн. та завищення від`ємного значення  за липень 2020 р., яке включено до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 7 510,00 грн. На підставі акта перевірки 05 листопада 2020 р. ГУ ДПС у Запорізькій області прийняті податкові повідомлення - рішення: 1) №00006780706, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 74 787,00 грн.,   з них за основним платежем 49 858,00 грн.,  штрафними (фінансовими) санкціями  24 929,00 грн.; 2) № 00006820706, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 7 510,00 грн.
             Не погодившись із зазначеними податковими повідомленням - рішеннями Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОПРОІНВЕСТ 08" оскаржило їх у судовому порядку.
              Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність контролюючим органом обставин нереальності господарських операцій позивача з контрагентом ФГ "БЕЛОГОРОВСЬКЕ", протиправність зменшення позивачу з цих підстав суми від`ємного значення з податку на додану вартість.
              Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
             Згідно підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
               Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України  визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України ).
              Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
               Бюджетне відшкодування за визначенням, наведеним у підпункті 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.
               У відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
              При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).
               Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
             Здійснивши аналіз наведених правових норм суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88.
              Судом першої інстанції встановлено, що між ТОВ "АГРОПРОІНВЕСТ 08" (Покупець) та ФГ «БЕЛОГОРОВСЬКЕ» (Продавець) укладено договір поставки №984/160 від 03 червня 2020 р., згідно пункту 1.1,1.2,3.1 якого визначено, що Продавець  зобов`язується  передати Покупцю у власність товар - семена соняшника урожаю 2019 р., а Покупець зобов`язується його прийняти та сплатити за нього  грошову вартість, визначену у специфікаціях, складених на кожну партію постановленого товару. 
              На підтвердження  зазначених господарських операцій  до матеріалів справи надано:  1) специфікації до  договору №1 від  03 червня 2020 р.,  №2  від 15 червня 2020 р., №3  від 19 червня 2020 р.; 2) видаткова накладна № БГ-0000076 від 04 червня 2020 р., обсяг поставки 249,250 тон;  видаткова накладна № БГ-0000082 від 15 червня 2020 р., обсяг поставки 28,684 тон; видаткова накладна № БГ-0000084 від 16 червня 2020 р., обсяг поставки 142,420 тон; видаткова накладна № БГ-0000086 від 21 червня 2020 р., обсяг поставки 71,027 тон; видаткова накладна № БГ-000087 від 21 червня 2020 р., обсяг поставки 71,321 тон; видаткова накладна № БГ-0000088 від 25 червня 2020 р., обсяг поставки 70,0 тон.
               Оплата товару здійснена позивачем згідно з умовами погодженими в Специфікаціях шляхом безготівкового перерахування коштів, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, що долучені до матеріалів справи. 
               Перевезення (доставка) товару здійснювалося на умовах СРТ (згідно правил Інкотермс 2010) - Запорізька область, м. Вільнянськ, пер. Матросова, буд. 22 (за місцезнаходженням позивача та його виробничих потужностей), що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними.
               Походження та умови зберігання товару, що поставлений ФГ «БЕЛОГОРОВСЬКЕ»  на користь ТОВ "АГРОПРОІНВЕСТ 08" підтверджено: витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно № 186543106 від 29 жовтня 2019 р.  на земельну ділянку площею 91,1139 га; квитанцією 2 від 16 грудня 2019 р. про подання форми 29-сг; звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур на 01 грудня 2019 р. форма № 29-сг; витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно № 186551592 від 29 жовтня 2019 р. на земельну ділянку площею 149,95 га; квитанція 2 від 09 вересня 2019 р. № 9002469449 про подання форми 4-сг (річна); звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019 р. форма №4-сг (річна); квитанція 2 від 07 листопада 2019 р. № 9003263219 про подання форми 4-сг.; звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019 форма №4-сг (річна); договір оренди №01/07-19 від 01 липня 2019 р. укладений між ФГ «БЕЛОГОРОВСЬКЕ» та СФХ «Надежда»; акт передачі-прийняття до договору оренди № 01/07-19 від 01 липня 2019 р.
                 Зазначені  документи відповідають вимогам  Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88.
    Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в результаті господарських операцій  з ФГ «БЕЛОГОРОВСЬКЕ»  у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про їх нереальність.
    Відповідачем належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача, як платника податку на додану вартість, або можливої фіктивності контрагента суду не надано та не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем господарських операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.
               Висновок про відсутність реального виконання вказаних господарських операцій контролюючим органом зроблено на підставі податкової інформації про те, що операції з контрагентом позивача неможливо підтвердити стосовно врахування наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які необхідні для виконання таких робіт. Вказані висновки контролюючий орган здійснив на підставі інформації з бази даних ІС «Податковий блок», Архів електронної звітності, Єдиний реєстр податкових накладних, веб-сайту ГУ ДПС України та інших даних Державної податкової служби.
              Слід зазначити, що така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, а тому не є належним доказом в розумінні процесуального закону.
              Вказана позиція підтримується Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 р. у справі № 816/809/17,  від 27 лютого 2018 р. у  справі № 811/2154/13-а.
               Правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.
                Вказані правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 р. у справі № 826/11879/13-а, від 08 травня 2018 р. у справі № 815/3526/17, від 23 травня 2018 р. у справі №804/2551/13-а.
             Колегія суддів вважає, що відповідачем не доведена обставина відсутності законних підстав для формування позивачем від`ємного значення з податку на додану вартість за липень 2020 р., що свідчить про протиправність прийнятих Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 05 листопада 2020 р. податкових повідомлень - рішень  №00006780706, №00006820706.   
             Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
             Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325,328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                П О С Т А Н О В И В:

              Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області -  залишити без задоволення.
             Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 р. в адміністративній справі №280/8443/20  -  залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 липня  2021 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.   
Повний текст постанови складено 15 липня 2021 р.
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук