П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/2825/20-а 

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яремчук Костянтин Олександрович   
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
29 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Смілянця Е. С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в травні 2020 року ОСОБА_1 звертався до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення пенсійного органу №905250145762 від 28 лютого 2020 року про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, визнання неправомірною бездіяльності щодо порушення строку, передбаченого для надіслання інформації про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, а також про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 25 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, а також зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області №4-35/0335 від 19 лютого 2020 року та здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що полягає у несвоєчасному повідомленні ОСОБА_1 про прийняте рішення за результатами розгляду його заяви про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №905250145762 від 28 лютого 2020 року про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області №4-35/0335 від 19 лютого 2020.
В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з заявою про роз`яснення рішення суду. 
В обґрунтування заяви зазначив, що в рішенні суду від 02 вересня 2020 року відсутня зрозумілість між його мотивувальною та резолютивною частинами. Зокрема, заявнику є незрозумілим рішення суду в частині, що стосується зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області №4-35/0335 від 19 лютого 2020 року. 
На думку заявника, потрібно вказати відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який повинен враховуватися при здійсненні такого перерахунку.
Крім того, заявник посилається на те, що в мотивувальній частині рішення від 02 вересня 2020 року наявні посилання на ефективний механізм захисту позивача, водночас ухвалою від 02 грудня 2020 року позивачу відмовлено у заяві про визнання протиправними дій пенсійного органу в частині виконання рішення суду, що свідчить про незабезпечення ефективного механізму захисту його прав. Також заявник посилається на те, що судове рішення є незрозумілим в частині незобов`язання пенсійного органу здійснювати перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з огляду на передчасність таких вимог. Так, на думку заявника, такі доводи не відповідають нормам частини 4 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновкам Конституційного Суду України та рішенню Верховного Суду від 16 червня 2020 року в зразковій справі №620/1116/20, де передбачено автоматичний перерахунок такого утримання.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу до Вінницького окружного адміністративного суду на новий розгляд.
Відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для роз`яснення рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Статтею 254 КАС України передбачено порядок роз`яснення судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2 ст. 254 КАС України).
Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.
Зрозумілість судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. 
Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягає рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності, як правило, резолютивної частини такого рішення.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.
Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 27.02.2019 року у зразковій справі № 806/3265/17.
Та, у заяві про роз`яснення рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року, ОСОБА_1 вказує, що не зазначення у резолютивній частині відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання, з якого слід виходити під час проведення перерахунку такого, свідчить про його незрозумілість. Наведене, на думку заявника, не узгоджується із мотивувальною частиною судового рішення. 
Зі змісту апеляційної скарги слідує, що незгода позивача щодо виконання Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішення ґрунтується виключно на непогодженні позивача щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі - 50 відсотків, а не - 90 відсотків. 
Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 колегія суддів звертає увагу, що прохальна частина позовної заяви не містила вимоги щодо вирішення спору в частині визначення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання, який мав би враховуватись при перерахунку такого, тобто на момент звернення ОСОБА_1 та прийняття судом рішення між позивачем та пенсійним органом щодо відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання спору не існувало.
В контексті зазначеного, апеляційний суд також звертає увагу, що ОСОБА_1 із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду 23.11.2020 року (згідно штампу вхідної кореспонденції суду) (т.1, а.с.80), після відповіді відповідача від 03.11.2020 року у якій зазначено про виконання відповідачем рішення суду від 02.09.2020 року (т.1, а.с.86).
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що мотивувальна та резолютивна частини рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року викладені чітко та зрозуміло. Колегією суддів не встановлено недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення.
Враховуючи зазначені обставини колегія суддів вважає обґрунтованими доводи суду першої інстанції щодо відсутності підстав для роз`яснення рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі №120/2825/20-а.
Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сапальова Т.В.    Смілянець Е. С.