Провадження № 33/4820/575/21 
Справа № 686/21122/20 Головуючий в 1-й інстанції Салоїд Н. М. 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н.О. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Гандзьошина Михайла Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гандзьошина Михайла Васильовича, поданої в інтересах ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 вересня 2020 року, -
в с т а н о в и л а :
Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою суду, 16 серпня 2020 року о 16 год. 54 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21061», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Тернопільській, 19, у м. Хмельницькому з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з рота, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 статті 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Гандзьошин М.В. просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі. 
Постанову вважає незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.
Суд не врахував, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, працівники поліції не пропонували пройти огляд у закладі охорони здоров`я. 
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції послався в оскаржуваній постанові на висновок про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 16 серпня 2020 року, якого не існує, оскільки ОСОБА_1 не направлявся до медичного закладу для проходження огляду. 
На думку захисника, суд порушив право ОСОБА_1 на захист, оскільки він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а постанова винесена у його відсутність.

Крім того, захисник Гандзьошин М.В. просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що такий пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, оскільки він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, постанова йому не надсилалась.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 під час судового розгляду справи присутнім не був, будь-яких відомостей про надіслання йому копії постанови від 01 вересня 2020 року в строки і в порядок, передбачений ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи не має. За таких обставин, ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин, а тому його слід поновити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Гандзьошина М.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. 
Зокрема, даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 414839 від 16 серпня 2021 року, згідно яких 16 серпня 2020 року о 16 год. 54 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21061», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Тернопільській, 19, у м. Хмельницькому з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 статті 130 КУпАП (а.с. 1);
- письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що 16 серпня 2020 року о 17 год. 05 хв. у м. Хмельницькому вул. Тернопільській, 19, вони були запрошені співробітниками патрульної поліції, в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 . У їх присутності водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» (а.с. 4, 5);
- даними відеозаписів означеної події, що зафіксовані на відеокамери працівників поліції та відеореєстратор поліцейського автомобіля (а.с. 7).
Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 
Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Твердження апелянта на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а працівники поліції не пропонували пройти огляд у закладі охорони здоров`я, спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема, даними відеозапису (файл 20200816212554000192+; з 00:34 хв. по 00:48 хв.) зафіксовано пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» або проїхати до медичного закладу. Однак, водій у категоричній формі відмовився. Далі, відповідно до вимог Закону, поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, зокрема те, що у разі відмови від проходження огляду буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після цього, ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння. Однак, після того, як підійшли свідки, ОСОБА_1 повторно у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (файл 20200816212148000167+). Зазначене підтверджується і письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Посилання апелянта на порушення судом права ОСОБА_1 на захист, оскільки він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а постанова винесена у його відсутність, на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються наявними у справі доказами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 414839 від 16 серпня 2021 року та відеозапису (файл 20200816212642000197+), працівник поліції повідомляв ОСОБА_1 , що розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього відбудеться у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області 01 вересня 2020 року о 10:00. 
Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою. 
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності також зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки. 
А тому, суд першої інстанції правильно, на виконання вимог ст. 277 КУпАП щодо дотримання строків розгляду даної справи, здійснив судовий розгляду у відсутність ОСОБА_1 .
Окрім того, право ОСОБА_1 давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою адвоката відповідно до ст. 268 КУпАП, фактично відновлено на даному етапі розгляду справи, а отже останній мав можливість довести свою непричетність до вчиненого.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були підставами для зміни або скасування судового рішення.
Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини   ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.
Разом з тим, посилання суду першої інстанції в оскаржуваній постанові на висновок про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 16 серпня 2020 року, слід вважати опискою та рекомендувати суду першої інстанції виправити її. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гандзьошина Михайла Васильовича, поданої в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                                Федорова Н.О.