ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 травня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/5646/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,     
за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 (суддя  Златін С.В.) по справі за позовом  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А  Н О В И В:

25.05.2020 р.  ГУ ДПС у Дніпропетровській області  звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, де, посилаючись на те, що в інтегрованих картках платника податків станом на теперішній час обліковується податковий борг в сумі 132   330,86 грн, в т.ч. по податку на нерухоме майно (житлова нерухомість) в сумі 34   904,59 грн, по податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) в сумі 97   426,27 грн, що виник внаслідок несплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом,  просили  стягнути  податковий борг в розмірі 132   330,86 грн.
Рішенням Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 25.08.2020 р.  адміністративний позов задоволений повністю.
Рішення суду мотивоване тим, що за відповідачем обліковується податковий борг нарахований податковими повідомленнями – рішеннями, що направлені на адресу відповідача та повернулися з відміткою «за закінченням  терміну зберігання», і станом на час розгляду справи в суді податковий борг не сплачений.
Не погодившись з рішенням суду відповідач  подав апеляційну скаргу, де просив  скасувати Рішення Дніпропетровського    окружного адміністративного суду від  25.08.2020 р., ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що податкові повідомлення – рішення не отримував,  а тому вважає, що податковим органом не підтверджений факт направлення (надання) відповідачу зазначених податкових повідомлень – рішень, в зв`язку з чим згідно ст. 266.10.1 ст. 266 ПК України відповідач повинен бути звільнений від відповідальності, передбаченої ПК України за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно.
На апеляційну скаргу відповідача позивачем наданий відзив, де, зазначили, що в зв`язку з тим, що ППР вважалися врученими і не оскаржувалися в суді, вони є узгодженими. Крім того, станом на 02.09.2014 р. у платника податків виник податковий борг по податку на нерухоме майно в сумі 120   249,53 грн та до цього часу податковий борг не переривався, 02.09.2014 р.  сформована податкова вимога  №5502-25, що направлялася відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, та яка отримана відповідачем 10.10.2014 р., а тому просили  відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, відповідач до суду не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, докази по справі та, вислухавши представника позивача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги в зв`язку з наступним.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач  є платником податків та  зборів і перебуває на податковому обліку у ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
В зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу, станом на 02.09.2014 р. у платника податку виник податковий борг по податку на нерухоме майно  на суму 120   249,53 грн. 
Статтею 14 ПК України передбачено, що « 14.1.175. податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;…».
02.09.2014 р. контролюючим органом сформована податкова вимога № 5502-25, що була направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням, та  вручена відповідачу 10.10.2014 р., про що свідчить корінець рекомендованого повідомлення про вручення.
Також встановлено, що податковий борг  з 02.09.2014 р. не погашений і не переривався.
Так, згідно інтегрованих карток платника податків станом на час звернення позивача до суду у відповідача  обліковувався податковий борг на суму 132330,86грн ( по податку на нерухоме майно (житлова нерухомість) - 34 904,59 грн. та по податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) - 97 426,27 грн.), що виник внаслідок несплати грошових зобов`язань.
Зокрема, податковий борг по податку на нерухоме майно (житлова нерухомість) нарахований  податковим повідомленням-рішенням від 16.05.2017 року №0003541302 на суму 34904,59 грн.
Податковий борг по податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) нарахований податковими повідомленнями – рішеннями від 26.04.2018 р.: 
№0985987-1316-0415 на суму 1732,13грн.;
№0985988-1316-0415 на суму 1606,00 грн.;
№0985989-1316-0415 на суму 1528,27 грн.;
№0985990-1316-0415 на суму 92559,87 грн.
Як слідує з матеріалів справи всі ППР направлялися на адресу відповідача, зазначену в апеляційній скарзі: АДРЕСА_1 , але поштові відправлення поверталися  з відміткою  «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно статті 42 ПК України « 42.2. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Крім того, статтею 59 ПК України передбачено, що « 59.5. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається)».
Оскільки податкова вимога № 5502-25 була   вручена відповідачу 10.10.2014 р., та податковий борг не переривався і збільшувався, у позивача були відсутні підстави для надсилання інших податкових вимог.
Статтею 20 ПК України передбачено, що « 20.1. Контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право:…20.1.34. звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини;…».
Крім того, відповідно статті 41 ПК України « 41.4. Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється».
А згідно статті 102 ПК України « 102.4. У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним».
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що під час слухання справи за клопотанням відповідача зупинялося провадження по справі для надання часу оскаржити вищезазначені податкові повідомлення – рішення.
Так, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 р. по справі № 160/16210/20 було відкрите провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень, зокрема, щодо ППР  від 26.04.2018 р.: №0985987-1316-0415 на суму 1732,13грн.;№0985988-1316-0415 на суму 1606,00 грн.;№0985989-1316-0415 на суму 1528,27 грн.;№0985990-1316-0415 на суму 92559,87 грн.
Однак, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 р., що набрало законної сили 19.03.2021 р.,  в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивоване тим, що відповідач довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень – рішень, в зв`язку з чим суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.
Статтею 266 ПК України передбачено « 266.10. Строки сплати податку 266.10.1. Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення; б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.
266.10.2. У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання».
          Оскільки податкові повідомлення - рішення у строки, передбачені чинним законодавством, направлялися відповідачу за місцем проживання, зазначеним відповідачем в апеляційній скарзі,  відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, на що посилався відповідач у скарзі.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ГУ ДПС   Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 , оскільки відповідно статті 77 ч.2 КАС України позивач довів правомірність своїх рішень, а доводи апеляційної інстанції не спростовують висновків суду першої інстанції, в зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 р. – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку  протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова