УХВАЛА
 
05 липня 2021 року
м. Київ
справа № 317/3363/18
провадження № 61-10538ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Запоріжгаз» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 01 березня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Запоріжгаз» про захист прав споживачів (стягнення коштів за недійсним правочином, заборону вчиняти певні дії та стягнення моральної шкоди),
ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Запоріжгаз» про захист прав споживачів (стягнення коштів за недійсним правочином, заборону вчиняти певні дії та стягнення моральної шкоди), в якому просив суд, стягнути на його користь з відповідача 95 405, 22 грн та моральну шкоду в розмірі 94 000,00 грн.
Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 01 березня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 сплачені ним за актом від 19 червня 2017 року кошти в сумі 47 702,61 грн.
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Запоріжгаз» на користь держави 1 004,05 грн судового збору.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 13 травня 2021 рокуапеляційні скарги  ОСОБА_1 та Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Запоріжгаз» залишено без задоволення, рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 01 березня 2021 року по цій справі залишено без змін.
У червні 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи» «Запоріжгаз» засобами поштового зв`язку надіслало на адресу Верховного Суду касаційну  скаргу  на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 01 березня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 травня 2021 рокуу вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.
В пункті 8 статті 129 Конституції України зазначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Положеннями пункту п`ятого частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2270 грн.
Так, у справі предметом спору є захист прав споживачів шляхом стягнення коштів за недійсним правочином, заборону вчиняти певні дії та стягнення моральної шкодина  загальну  суму  189 405,22 грн.  Таким чином, розмір предмету спору станом на 01 січня 2021 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270*250=567 500).
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною, враховуючи те, що спір є незначної складності, а ціна предмету спору у даній справі не перевищує встановленої законодавством межі.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 
Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей. Однак, таких доводів касаційна скарга не містить.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla  Gomez  de  la  Torre  v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Правове регулювання та застосування норм матеріального права у відносинах, які склалися між учасниками даного спору не представляють складності, суди попередніх інстанцій ухвалювали рішення відповідно до усталеної судової практики, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції (частина перша статті 400 ЦПК України). Таким чином, за встановленими фактичними обставинами справи та правовідносинами; правовим регулювання спору, справа не представляє значної складності,  а відтак не належить до виключень із категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Оскільки Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи» «Запоріжгаз» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню, випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлено, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Запоріжгаз» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 01 березня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації «Запоріжгаз» про захист прав споживачів (стягнення коштів за недійсним правочином, заборону вчиняти певні дії та стягнення моральної шкоди).
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                        Є. В. Петров
А. А. Калараш
О. С. Ткачук