Ухвала
 
26 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 752/20141/18
провадження № 61-9865ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на нерухоме майно,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на нерухоме майно.
 
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року, позов задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 02 лютого 2010 року по 04 лютого 2013 року . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 як належну частку у спільному майні подружжя. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У червні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2021 року касаційну скаргу було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
У липні 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 24 червня 2021 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу № 752/20141/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на нерухоме майно.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 25 серпня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                      Н. Ю. Сакара      
                                                                                                           О. В. Білоконь
                                                                                                           О. М. Осіян