ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

                                                                                                  Головуючий І інстанції: Слободянюк Н.І.
13 серпня 2021 р. 	Справа № 440/6675/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року по справі за адміністративним позовом громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В с т а н о в и в:
13.11.2020 року позивач громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: 
          - скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (далі – УДМС України в Полтавській області) № 53021300003558 від 17 липня 2020 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання в Україні;
          - скасувати рішення відповідача № 196 № 53021500011782 від 24 липня 2020 року про скасування посвідки на тимчасове проживання;
          - зобов`язати відповідача здійснити обмін посвідки на тимчасове проживання для позивача згідно поданої заяви-анкети №115604100 від 10.07.2020 року з урахуванням виявленої помилки в інформації, внесеної до раніше оформленої ним посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , виданої 28.08.2019 року, а саме: із зазначенням в якості прізвища " ОСОБА_2 ", в якості імені " ОСОБА_3 ", відповідно до положень пунктів 7, 21, 23, 39-45 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 322 (далі – Порядок № 322), та ч.14 ст. 4 Закону України від 22.09.2011 року № 3773- VI "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" ( далі – Закон № 3773- VI).
          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що законність його перебування на території України до 27.08.2020 року посвідчувалася посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_1 . 10.07.2020 року він звернувся до відповідача із заявою-анкетою щодо продовження терміну його законного перебування на території України на підставі возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України. (а.с. 35)
          Рішенням відповідача від 17.07.2020 року № 53021300003558 йому відмовлено в оформленні посвідки на тимчасове проживання на підставі п.п.9 п. 61 Порядку №322 встановлено факт подання неправдивих відомостей (а.с. 22). Разом з тим, рішенням відповідача від 24.07.2020 року № 53021500011782 скасовано раніше видану посвідку на тимчасове проживання у зв`язку з тим, що зазначені ним відомості в заяві-анкеті суперечили його паспортному документу та відомостям у раніше поданих документах (а.с. 23).
          Вважаючи таку відмову протиправною, позивач вказує, що звернувшись первинно до відповідача для оформлення посвідки на тимчасове проживання надав всі необхідні документи, передбачені чинним законодавством та у встановлений законом строк. При видачі йому посвідки на тимчасове проживання, так як і відповідач, він не звернув уваги на правильність зазначених відомостей, оскільки згідно їх традиції це не є проблемою, так як ім`я та прізвище не виділяються окремо. 
Разом з тим, посвідка на тимчасове проживання видається уповноваженим державним органом, який є відповідальним за зміст виданого документа та його видачу особі, що підтверджує законність перебування іноземця в Україні.
При цьому, помилка у відомостях, виявлена не під час будь-якої перевірки, а при самостійному зверненні до відповідача для продовження терміну її дії. Таким чином, у разі виявлення помилок у відомостях наявні підстави для їх виправлення відповідачем, а не для відмови у продовженні строку дії посвідки на тимчасове проживання. 
Крім того, позивач вказує, що його дружина змінила своє прізвище  з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 , оскільки цього вимагають звичаї  та традиції  Народної Республіки Бангладеш. Крім того, з таким же прізвищем ОСОБА_3 вона оформила паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон, бо це відповідає відомостям, вказаним у свідоцтві про шлюб, яке видано Мусульманським органом реєстрації шлюбів та розлучень Уряду Народної Республіки Бангладеш.
Більше того, у зв`язку з помилкою, внесеною до посвідки на тимчасове проживання, якою невірно вказано прізвище та ім`я позивача, Кременчуцьким міським відділом державної РАЦС ГТУ у Полтавській області на основі цієї посвідки про тимчасове проживання було видано свідоцтво про народження сина позивача ОСОБА_5 з помилково вказаним прізвищем ОСОБА_3 , замість вірного ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що ним було виконано всі вимоги чинного законодавства України для оформлення посвідки на тимчасове проживання на підставі укладення шлюбу з громадянкою України  та через невиконання обов`язків відповідачем, щодо нього були прийняті протиправні оскаржувані рішення.
Також позивач зазначає, що ним вжито заходів для врегулювання спору в адміністративному порядку згідно п.п. 77-79 Порядку № 322, зокрема, ним направлялась скарга до ДМС України, у зв`язку з прийняттям відповідачем оскаржуваних рішень. Проте, ним отримано відповідь, у якій ДМС України зазначила, що підстав для перегляду рішень УДМС України в Полтавській області про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання та скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні не вбачається.
Заперечуючи  вимоги адміністративного позову   ОСОБА_1 , у відзиві (а.с. 59-62), УДМС України в Полтавській області заперечує проти позовних вимог, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, такими що не підлягають задоволенню. 
Зокрема, вказує, що при перевірці працівником УДМС України в Полтавській області повноти та об`єктивності поданих особою документів встановлено, що в заяві-анкеті позивачем зазначено неправдиві відомості в частині персональних даних, а саме: повне ім`я зазначено « ОСОБА_3 », де « ОСОБА_3 » - прізвище, а « ОСОБА_2 » - ім`я, проте у паспортному документі та візі прізвище зазначено як « ОСОБА_2 », а ім`я « ОСОБА_3 ».
Крім того, в наданому позивачем свідоцтві про шлюб, яке видано 19.08.2018 року Мусульманським органом реєстрації шлюбів та розлучень Уряду Народної Республіки Бангладеш та його перекладі, засвідченому нотаріально, відсутнє розмежування прізвища та власного імені позивача, а наданий ним переклад паспортного документа містить відомості в частині персональних даних, які суперечать візі.
29.08.2019 року позивач документований посвідкою на тимчасове поживання в Україні строком до 27.08.2020 року за прізвищем « ОСОБА_3 », ім`я - « ОСОБА_2 », проте під час отримання тимчасової посвідки та протягом терміну дії цієї посвідки позивачем не було повідомлено УДМС України в Полтавській області про помилки в інформації, внесеної до такої посвідки. 
Разом з тим, 10.07.2020 року позивач звернувся до УДМС України в Полтавській області щодо обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні у зв`язку із закінченням строку її дії, де в заяві-анкеті № 115604100 позивач власним підписом підтвердив, що його прізвище « ОСОБА_3 », а ім`я - « ОСОБА_2 », хоча ці відомості суперечать паспортному документу та відомостям, в раніше поданих ним документах. 
При цьому, позивач не звертався до відповідача із заявою про усунення розбіжностей в своїх персональних даних та не звертався з проханням надати йому правову допомогу.
За таких обставин, відповідно до п.п. 9 п. 61 Порядку № 322, рішенням відповідача №53021300003558 від 17.07.2020 року відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання. Крім того, на підставі п.п. 1 п. 63 Порядку №322, рішенням відповідача №53021500011782 від 24.07.2020 року скасовано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 . 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те,  що документи позивача (заява-анкета №115604100 від 10.07.2020 року та переклад паспорту) містили неправдиві відомості щодо прізвища та імені,  зазначено прізвище « ОСОБА_3 », а ім`я - « ОСОБА_2 », отже відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання  № НОМЕР_2 від 17.07.2020 року  на підставі п.п. 9 п. 61 Порядку №322.
Крім того,  анкета-заява № 115604100 від 10.07.2020 року була перевірена позивачем  на правильність внесених до неї відомостей про особу та підтверджена його особистим підписом, що вказує на подання ним  недостовірних даних щодо себе. Більше того, вищевказана заява подавалась позивачем у зв`язку із закінченням строку дії посвідки на тимчасове проживання згідно п.п. 3 п. 7 Порядку №322, а не у зв`язку  із виявленням помилки в інформації, внесеної до посвідки, відповідно до п.п. 2 п. 7 Порядку №322.  
Разом з тим, враховуючи, що посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 29.08.2019 року видано позивачу на підставі неправдивих відомостей, а саме вказано прізвище « ОСОБА_3 », а ім`я - « ОСОБА_2 », у відповідача були достатні підстави для прийняття рішення про скасування  посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_3 від 24.07.2020 року п.п. 1 п. 63 Порядку №322.
          Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 року повністю і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Зокрема, судом першої інстанції порушено норми процесуального права шляхом відмови у задоволенні клопотання позивача про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета  спору, на стороні відповідача - Державної міграційної служби України, чим на думку позивача порушив приписи статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України ( надалі за текстом КАСУ), а саме відхилив для оцінки надані докази, чим виніс необґрунтоване рішення. Крім того, судом не встановлено, що судове рішення, може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі. 
Більше того, Порядком № 322 передбачається можливість обміну посвідки на тимчасове проживання у разі виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки. В даному випадку суд першої інстанції внесену до заяви інформацію вказує як неправдиві відомості в частині персональних даних, проте у рішенні ніяким чином не розмежовуються поняття помилки внесеної інформації та неправдивих відомостей.
Інші аргументи, наведені позивачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у позові. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308). 
За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. 
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 317 КАС України – частковому скасуванню, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 19 Порядку № 322 у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки.
Пунктами 21-24 цього Порядку визначено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.
У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.
Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в прийнятті документів, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку (п. 21).
У разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта з використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (в тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів). Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування (п. 22)..
Після формування заяви-анкети працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта друкує її та надає іноземцеві або особі без громадянства для перевірки правильності внесених до заяви-анкети відомостей.
У разі виявлення помилок у заяві-анкеті працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта вносить до неї відповідні виправлення (п. 23).
Після перевірки заяви-анкети іноземець або особа без громадянства власним підписом підтверджують правильність внесених до неї відомостей про особу. Якщо іноземець або особа без громадянства через фізичні вади не можуть підтвердити власним підписом правильність таких відомостей, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта робить відмітку про неможливість такого підтвердження та засвідчує правильність внесених до заяви-анкети відомостей про особу власним підписом (п. 24).
Судом встановлено, що громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 приїхав до України 05.08.2019 року на підставі довгострокової візи D-14 для возз`єднання із сім`ї, - дружиною ОСОБА_3 та малолітньою дитиною. 
29.08.2019 року позивачем отримано посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 , а 10.07.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження терміну його законного перебування на території України.
При перевірці працівником УДМС України повноти та об`єктивності поданих 10.07.2020 року позивачем документів, відповідності їх оформлення вимогам законодавства відповідно до п. 33 Порядку № 322, було встановлено, що позивачем в заяві-анкеті зазначено неправдиві відомості в частині персональних даних, зокрема: повне ім`я вказано як « ОСОБА_3 », де « ОСОБА_3 » - прізвище, « ОСОБА_2 » - ім`я. Згідно відомостей паспортного документу  прізвище зазначено як « ОСОБА_2 », ім`я- « ОСОБА_3 », такі відомості підтверджуються візою та особистими поясненнями позивача. 
Також було з`ясовано, що 16.08.2019 року позивач, звернувшись до УДМС України в Полтавській області з документами, визначеними п. 32. Та підпунктом 11 пункту 33 Порядку № 322 для оформлення посвідки на тимчасове проживання в Україні, подав відповідну заяву. Правильність відомостей, внесених працівником УДМС України в Полтавській області в заяву-анкету ОСОБА_1 підтвердив власним підписом. Вищевказана заява-анкета про обмін посвідки складена українською та англійською мовами.
За таких обставин, рішенням Відділу у справах іноземців та осіб без громадянства Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області № 53021300003558 від 17.07.2020 року позивачу відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання. Крім того, рішенням Відділу у справах іноземців та осіб без громадянства Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області № 53021500011782 від 24.07.2020 року скасовано раніше видану позивачу посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 . 
          Приписами п.п. 1 п. 63 Порядку № 322 унормовано, що посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі отримання від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів.
          Так, відповідно до пояснень відповідача, 10.07.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження терміну його законного перебування на території України з метою возз`єднання сім`ї.  При перевірці встановлено, що відомості персональних даних в частині прізвища та ім`я позивача, зазначені в заяві-анкеті, мають розбіжності з відомостями, вказаними в паспортному документі та візі.
          На переконання відповідача, наявність вказаних невідповідностей свідчить про видачу позивачу посвідки на тимчасове проживання на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів.
          Суд апеляційної інстанції, встановивши зміст спірних правовідносин, керуючись положеннями ч. 2 ст. 2 КАС України, не погоджується з вказаними висновками відповідача, з огляду на наступне.
          Як свідчать встановлені обставини справи, до заяви-анкети від 16.08.2019 року та від 10.07.2020 року  для отримання та, відповідно, продовження дії посвідки на тимчасове проживання позивачем, зокрема, було додано переклад на українську мову сторінок паспортного документа з особистими даними, в яких перекладачем було переведено його ім`я замість прізвища, а прізвище замість ім`я. При цьому в заяві-анкеті від 16.08.2019 року також невірно зазначена дата видачі паспорту позивача: зазначено – « ІНФОРМАЦІЯ_1 », замість « 11.06.2019» (а.с. 13, 14).
          При цьому, 29.08.2019 року відповідачем позивача було документовано посвідкою на тимчасове проживання.
           Рішення відповідача від 17.07.2020 року № 53021300003558 про відмову позивачу в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання обґрунтовано виконанням приписів п.п. 9 п. 6.1 Порядку № 322.
          Колегія суддів вважає, що встановлені обставини справи, у тому числі щодо не виконання фахівцем відповідача приписів п. 23 Положення № 322 при видачі позивачу у 2019 році посвідки на тимчасове проживання, виявлення відповідачем помилки, допущеної при перекладі сторінок паспортного документа позивача, не свідчить про те, що означена посвідка видана позивачу на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів.
          Відповідно до п. 85 Порядку № 322 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, відповідальний за прийняття документів, фотокарток, оформлення заяви-анкети та отримання біометричних даних, параметрів іноземця або особи без громадянства, забезпечує перевірку поданих документів, виявлення фактів їх недійсності, відповідності вимогам, установленим законодавством, дотримання строків та порядку прийому документів, достовірність та правильність внесених до заяви-анкети відомостей і сканованих документів, збереження отриманих від іноземця або особи без громадянства документів.
Щодо доводів відповідача про встановлення під час перевірки документів позивача у 2020 році про те, що іноземцем в заяві-анкеті від 10.07.2020 року зазначено саме неправдиві відомості, в частині персональних даних, оскільки він  підтвердив їх правильність власним підписом та заява-анкета про обмін посвідки складена українською та англійською мовами і позивач мав змогу виявити помилки у відомостях, колегія суддів зазначає, що при прийнятті рішення у 2019 році ці обставини відповідачем були залишені без уваги.
          Той факт, що позивачем надано переклад паспортного документа, де відомості в частині персональних даних суперечать візі, не може свідчити про надання ним неправдивих відомостей до УДМС України в Полтавській області, оскільки, для такого перекладу позивачем надано оригінал паспортного документа, в якому вказані достовірні відомості і, таким чином, фахівець відповідача, який займався оформленням документів для видачі позивачу посвідки на тимчасове проживання, мав можливість з`ясувати означену неточність та вжити заходи щодо своєчасного її виправлення або відмовити у серпні 2019 року позивачу у видачі документа, що надає право на тимчасове проживання в Україні.
Так, п. 25 Порядку № 322 унормовано, що після перевірки іноземцем або особою без громадянства правильності внесених до заяви-анкети відомостей про особу заява-анкета перевіряється та підписується (із зазначенням дати, прізвища та ініціалів) працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, який прийняв документи та сформував заяву-анкету.
Відповідно п. 29 Порядку № 322 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС не пізніше наступного дня після надходження для розгляду документів, прийнятих уповноваженим суб`єктом, перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у  пунктах 32,  33  і  39  цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства. 
Встановлені судом обставини справи, посвідчують те, що відповідачем означеного виконано не було. 
Колегія суддів зазначає, що ч.ч.1-2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
          Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67).
Згідно підпункту 2 пункту 7 Порядку № 322 обмін посвідки здійснюється у разі виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки.
            Відповідно до п. 18 Порядку № 322 у разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім закінчення строку її дії), документи для її обміну подаються протягом одного місяця з дати виникнення таких обставин (подій).
Таким чином, відповідачем при вирішенні питання щодо продовження позивачу терміну посвідки на тимчасове проживання не досліджено усіх обставин справи у сукупності та зроблено необ`єктивний висновок, внаслідок чого прийняті необґрунтовані рішення про відмову позивачу в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання та про скасування посвідки на тимчасове проживання, оскільки ці рішення відповідача не відповідають визначеному у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 2 КАС України щодо законності та обґрунтованості рішень суб`єкта владних повноважень.
Інформація про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів повинна бути надана органом Національної поліції, іншим органом виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства. За відсутності такої інформації скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні іноземцю або особі без громадянства на підставі підпункту 9 пункту 61 Порядку № 322 є безпідставним та протиправним.
Крім того, позивачем було оскаржено вищевказані рішення відповідача відповідно до положень пунктів 77-79 Порядку № 322. Зокрема, враховуючи ці положення, ДМС, територіальний орган ДМС має право переглянути рішення, прийняте відповідно територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, за наявності підстав зобов`язати його відмінити попереднє рішення про відмову в оформленні, обміні та видачі посвідки, про її скасування і прийняти нове рішення на підставі раніше поданих документів.
          Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови  діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про необхідність його скасування.
У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог адміністративного позову громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 в частині вимог про скасування рішень відповідача.
Колегія суддів зазначає, що частини третя та четверта ст. 245 КАС України визначають повноваження суду, відповідно до яких він може зобов`язати відповідача у справі вирішити лише те питання, яке було предметом спору, з урахуванням його правової оцінки, наданої ним у рішенні, ухваленому за результатами розглянутої справи.
В свою чергу, обставини справи посвідчують ту обставину, що для можливості провести обмін посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , у зв`язку з закінченням терміну її дії, необхідно первинно внести до цієї посвідки необхідні виправлення, однак вимоги з цього приводу позивачем не заявлені.
Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 в частині, якою останній просить суд зобов`язати відповідача здійснити обмін посвідки на тимчасове проживання згідно поданої заяви-анкети № 115604100 від 10.07.2020 року з урахуванням виявленої помилки в інформації, внесеної до раніше оформленої ним посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , виданої 28.08.2019 року, а саме: із зазначенням в якості прізвища « ОСОБА_2 », в якості імені « ОСОБА_3 », відповідно до положень пунктів 7, 21, 23, 39-45 Порядку № 322 та ч.14 ст. 4 Закону № 3773-VI. 
З урахуванням положень, встановлених ч. 2 ст. 9 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача  від 10.07.2020 року про обмін посвідки на постійне проживання у зв`язку з закінченням терміну її дії з урахуванням висновків суду.
Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
          Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
          Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).
          Частиною 6 ст. 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
          З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції про часткове задоволення вимог громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , колегія суддів, здійснюючи розподіл судових витрат у справі, приймає рішення про стягнення з Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у загальній сумі 4.624,40 грн.
          На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
          Апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 задовольнити частково.
          Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 січня 2021 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
          Скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області № 53021300003558 від 17 липня 2020 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання в Україні.
          Скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області № 196 № 53021500011782 від 24 липня 2020 року про скасування посвідки на тимчасове проживання.
Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області повторно розглянути заяву позивача  про оформлення  та видачу нової посвідки на постійне проживання в Україні у зв`язку з наданням неправдивих відомостей згідно поданої  заяви-анкети № 115604100 від 10 липня 2020 року з урахуванням виявленої помилки в інформації, внесеної до раніше оформленої громадянину Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , виданої 28 серпня 2019 року, з урахуванням висновків суду.
В задоволені вимог адміністративного позову громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 в іншій частині – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (ЄДРПОУ 37829297, адреса: 36039, м. Полтава, вул. Пушкіна, 63) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 4.624,40 грн. (чотири тисячі шістсот двадцять чотири гривні сорок копійок).
Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова 	
Судді	   	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова