Справа № 466/3538/21                                Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т. 
Провадження № 33/811/1092/21                Доповідач в 2-й інстанції: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 29 червня 2021 року, 

                        встановив:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова 29 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, й накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 /один/ рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ грн.
Згідно з постановою 18.04.2021 о 18:03 год. у м. Львів-Брюховичі, вул. Львівська, 1 Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «SKODA FABIA», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп’яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ». Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що про наявність постанови дізнався із відомостей із ЄДРСР, яка оприлюднена там 05.07.2021, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин. 
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що вказаними в постанові доказами не встановлено підстав для вимоги проходження огляду на стан сп`яніння, доказів керування ним транспортним засобом не надано, а в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд. Відмова від огляду в медичному закладі викликана неправомірними діями працівників поліції, які примусово доставили його до медичного закладу. 
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , його захисник Цейко І.П. будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, не з`явились. Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка ОСОБА_1 та його захисника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав. 
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення від 18.04.2021 року серії ДПР18 №03383 (а.с.1);
відеозаписом з нагрудних камер поліцейських від 18.04.2021 відповідно до якого працівники поліції доставили ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду на стан алкогольного сп`яніння. В медичному закладі ОСОБА_1 відмовився від огляду, в результаті чого працівниками поліції було складено протокол (а.с. 3); 
висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000858 від 18.04.2021 відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с. 4).
Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, що і стало підставою для складання протоколу та подальшого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом апеляційний суд до уваги не бере та розцінює такі, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки такі не узгоджується з наявним в матеріалах справи відеозаписом із нагрудних камер поліцейських відповідно до якого під час розмови із пасажиром транспортного засобу «SKODA FABIA», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 , останній повідомив, що ОСОБА_1 відвозив його у Рясне-Львів. На запитання працівника поліції чи було йому відомо, що водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, такий ствердно кивнув головою.
Крім того в медичному закладі ОСОБА_1 пояснив, що він підвозив знайомих на цвинтар коли повертався назад, під час руху автомобіля відчув, що щось із колесом, коли вийшов побачив, що таке спущено. Можливості заїхати на шиномонтаж не було, оскільки такий був зачинений, у подальшому виявив, що колесо сильно пошкоджено та заїхав на заправку. На запитання працівника поліції чи підвозив ще когось згадав, що їздив у Рясне - Львів. 
Відтак з урахуванням наведеного доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом апеляційний суд до уваги не бере.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є належним і допустимим доказом.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 29 червня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 29 червня 2021 року, 
щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                 О.В. Маліновська-Микич