ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року 
м. Черкаси

Справа № 712/1616/21		
Провадження № 22-ц/821/1586/21		
Категорія:  308000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.
за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
представник позивача: адвокат Руденко Юлія Вікторівна
відповідач: Черкаська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_1  - адвокатом Руденко Юлією Вікторівною на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2021 року (ухваленого в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Пироженка С.А., повний текст судового рішення складено 25 червня 2021 року)у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визнання членом сім`ї наймача жилого приміщення,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

17 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до Черкаської міської ради про визнання членом сім`ї наймача жилого приміщення.
Позов обґрунтований тим, що згідно рішення Придніпровської районної ради № 207 від 03 червня 1987 року ОСОБА_2 було видано ордер на жиле приміщення, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .
З 2018 року, вказує ОСОБА_1 , він постійно проживав та вів спільне господарство з ОСОБА_2 , здійснював за нею догляд, як за членом сім`ї, допомагав їй в побуті, купував їй ліки та продукти харчування, особисто за його кошти було здійснено поточний ремонт квартири. 
Позивач зазначає, що стан здоров`я ОСОБА_2 поступово погіршувався та остання потребувала сторонньої допомоги та лікування, так як була не в змозі сама себе обслуговувати, періодично проходила лікування в КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД», де і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Після смерті ОСОБА_2 , вказує позивач, він продовжує проживати в зазначеній квартирі, сплачує комунальні послуги та утримує квартиру. Квартира не приватизована та належить Черкаській міській раді.
З метою переведення особового рахунку на жиле приміщення, вказує ОСОБА_1 , та можливості подальшої сплати комунальних послуг за квартиру від свого імені, йому необхідно встановити факт того, що він є членом сім`ї наймача жилого приміщення , узв`язку з чим ОСОБА_1  звернувся  до Соснівського районного суду м. Черкаси із даним позовом  та просив постановити судове рішення, яким визнати його членом сім`ї наймача жилого приміщення ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того,що він постійно проживав разом з ОСОБА_2 та вів з нею спільне господарство, наявності спільних витрат, бюджету, а також підтвердження того, що ОСОБА_2 за життя потребувала допомоги, яку їй надавав саме позивач.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 26 липня 2021 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Руденко Ю.В., вважаючи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції винесене із порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила суд скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції, зазначаючи в оскаржуваному рішенні, що надані позивачем довідки з місця проживання та про склад сім`ї, акт опитування сусідів не можуть підтвердити факт проживання з померлою ОСОБА_2 з 2018 року, не звернув належної уваги на те, що дані документи не спростовують факту спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Також в апеляційній скарзі зазначено, що будь яких угод між позивачем та наймачем квартири про порядок користування жилим приміщенням не укладалося, оскільки ОСОБА_1 вселився до вказаної квартири, як член сім`ї наймача.

Відзив на апеляційну скаргу

У своєму відзиві, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 16 серпня 2021 року, Черкаська міська рада, не погоджуючись із доводами апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Руденко Ю.В. та вважаючи їх необгрунтованими,просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2021 року залишити без змін.

Позиція Черкаського апеляційного суду 

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Руденко Ю.В. не підлягаєдо задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 61, статей 64 та 65 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. 
Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.
Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 липня 2012 року  у справі № 6-60цс-12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК Української РСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина друга статті 65 ЖК Української РСР).
З аналізу наведених вище правових норм слідує, що для визнання членом сім`ї наймача необхідним є встановлення факту їх спільного проживання у цьому житловому приміщенні на день смерті наймача та ведення спільного господарства.
З наявної в матеріалах справи довідки з місця проживання та про склад сім`ї, виданою ОСН «Комітет мікрорайону «Припортовий» від 28 жовтня 2020 року вбачається, що за адресою АДРЕСА_2 проживають дві особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які ведуть спільне господарство. (а.с. 11) Дану довідку було складено згідно акту опитування сусідів від 28 жовтня 2020 року за № 673.
Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що з вказаної довідки не можна встановити, з якого часу позивач проживає за вказаною адресою.
З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 26 жовтня 2020 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 зареєстрований з 17 вересня 2020 року (а.с. 13). Реєстрація позивача у квартирі була проведена за згодою ОСОБА_2 на підставі її заяви від 14 вересня 2020 року, яка посвідчена державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. В заяві зазначено, що у зв`язку з похилим віком та станом здоров`я заявника заява посвідчена за місцем її перебування у третій Черкаській міській лікарні швидкої медичної допомоги. (а.с. 30)
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану 03 листопада 2020 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.18)
Таким чином, з наявних матеріалів справи вбачається, що реєстрація місця проживання ОСОБА_1 відбулася менше ніж за два місяці до смерті ОСОБА_2 .
Колегія суддів вважає безпідставними посилання представника ОСОБА_1  - адвоката Руденко Ю.В. в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 проводив поточний ремонт в квартирі, сплачував комунальні послуги, оскільки такі посилання спростовуються матеріалами справи.
Більше того, сам факт надання допомоги іншій особі, яка є одинокою    особою похилого віку, не є безумовним підтвердженням наявності факту проживання однією сім`єю та ведення із даною особою спільного господарства.
Аналізуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що посилання ОСОБА_1 щодо тривалого проживання в квартирі до смерті наймача та ведення спільного господарства з наймачем не знайшли свого об`єктивного підтвердження, оскільки в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не підтверджені належними та допустимими доказами.
Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності наявні по справі докази, прийшов до правильного та аргументованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Вирішуючи спір між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування постановленого судом першої інстанції рішення за наведених в апеляційній скарзі підстав.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_1  - адвокатом Руденко Юлією Вікторівною – залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визнання членом сім`ї наймача жилого приміщення – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча          О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.В. Нерушак 

(повний текст постанови суду складено 17 вересня 2021 року)