ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року	Львів	Справа № 460/4474/20 пров. № А/857/11377/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача                                                                 Шинкар Т.І.,
суддів                                                                                   Іщук Л.П.,
                                                                                             Кухтея Р.В.,
секретаря судового засідання                                            Максим Х.Б., 
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Щербаков В.В) з питань встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, постановлену в м.Рівному 27 травня 2021 року у справі №460/4474/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, 

В С Т А Н О В И В:

26.05.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою в порядку статті 382 КАС України, просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подати звіт про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 у справі №460/4474/20.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року заяву задоволено.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, предмету спору цієї справи та положень статті 382 КАС України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу та в задоволенні заяви відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції не встановлено чи заява про встановлення судового контролю направлялась відповідачу. Скаржник вказує, що не направлення заяви позбавило Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області права на належний захист своїх інтересів шляхом надання пояснень та доказів суду.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, явки повноважних представників не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС України) не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до статті 229 та статті 230 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07.07.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020, задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №103/03.15-24 від 28.04.2020 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Північно-Західного апеляційного господарського суду №03-43/1576/20 від 10.03.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 18 лютого 2020 року у розмірі 90% суддівської винагороди, зазначеної у довідці від 10.03.2020 №03-43/1576/20 Північно-Західного апеляційного господарського суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та здійснити виплату з урахуванням фактично сплачених сум.
11.11.2020 ОСОБА_1 отримав виконавчий лист у справі №460/4474/20.
26.05.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою в порядку статті 382 КАС України.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Згідно з статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначений статтею 382 КАС України згідно з положеннями якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, установити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, вправі суд, який ухвалив судове рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.
Встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи, запобігає неналежному виконанню обов`язків, пов`язаних зі змістом задоволених позовних вимог. Підставами застосування таких заходів впливу є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що вказують на протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, встановленому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Конституційний Суд України у Рішенні від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 зазначив, що механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури примусового виконання рішень суду. Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.
У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Суд апеляційної інстанції зауважує, що добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Цей обов`язок не залежить від того, подала особа, на користь якої прийнято рішення, заяву чи виконавчий лист. Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України. При цьому, передбачені статтею 382 КАС України процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 0640/3719/18, від 04.03.2020 у справі № 539/3406/17, від 11.06.2020 у справі № 640/13988/19.
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.
Разом з тим, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
Відповідно до положень статті 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, підстави заяви (клопотання, заперечення). До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №802/357/17-а звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.
В заяві від 26.05.2021 позивач не навів аргументів щодо необхідності вжиття процесуальних заходів, встановлених статтею 382 КАС України і не надав доказів на підтвердження ухилення відповідача від виконання судового рішення, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення вимоги позивача в частині встановлення відповідачу строку для подання до суду звіту про виконання постанови суду. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що станом на час подання вказаної заяви відсутні належні та достатні обґрунтування того, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 у цій справі не буде виконане.
З поданої ОСОБА_1 заяви не вбачається, а судом апеляційної інстанції з матеріалів справи не встановлено, що у загальному порядку виконання судового рішення вжиті всі можливі та необхідні заходи, але такі заходи не дали очікуваного результату. 
До того ж, всупереч вимогам статті 167 КАС України до поданої позивачем заяви докази надіслання (надання) такої іншим учасникам справи (провадження) не подані.
З врахуванням вказаного, керуючись статтею 317 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при постановленні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, що має наслідком скасування оскаржуваної ухвали та відмови в задоволенні поданої позивачем заяви.
Керуючись статтями 230, 241, 243, 310, 317, 321, 325, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити. 
Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року з питань встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №460/4474/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач	 	Т. І. Шинкар 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Р. В. Кухтей  	
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 14.07.2021 згідно з ч.3 ст.321 КАС України