ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021 року          м.Дніпро         Справа №  904/1667/21
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді        Березкіної О.В. (доповідач),
                       суддів       Дарміна М.О., Іванова О.Г.
Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.   
Представники сторін:
від позивача: Парханова О.І., ордер серіїДП №2848/017  від 21.02.2021 р.,  адвокат;
інші учасники процесу не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   Вербківської сільської ради, Дніпропетровська область, с. Вербки
на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021 (суддя Мілєва І.В.) у справі 904/1667/21
за позовом Селянського (фермерського) господарства "Ставки", Дніпропетровська область, с. Кочережки 
до відповідача-1: Вербківської сільської ради, Дніпропетровська область, с. Вербки
відповідача-2: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Дніпропетровська область, м. Дніпро
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача       ОСОБА_1 , м. Дніпро 
про визнання незаконним та скасування рішення Вербківської сільської ради та визнання права постійного користування на земельні ділянки   

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Селянське (фермерське) господарство "Ставки" звернувся до  Вербківської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із позовом про визнання незаконним та скасування рішення Вірбківської сільської ради Павлоградського району, Дніпропетровської області (сьоме скликання тридцять шостої сесії) від 26.06.2019 № 579-36/VII "Про припинення права постійного користування на земельні ділянки згідно Державного акту серії ДП від 05.03.1997”; визнання за Селянським (Фермерським) господарством “Ставки” права постійного користування на земельні ділянки з кадастровим номером 1223584000:01:001:1159 площа 23,6 га, кадастровим номером 1223584000:01:001:1161, площа 26,4 га та земельної ділянки площею 25,0 гектарів, яка не проінвентаризована, в межах згідно плану, що розташовані на території Вербківської сільської ради, Павлоградського району Дніпропетровської області, призначеної для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_2 згідно Державного акту серії ДП від 05.03.1997 на підставі рішення V сесії XXI скликання Павлоградської районної ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області від 09.04.1991, рішення VIII сесії XXI скликання від 18.09.1991 та рішення IX сесії XXI скликання від 27.12.1991.
Рішенням господарського суду Дніпропетровської  області від 07.07.2021року у справі № 904/1667/21 позов задоволено в повному обсязі.
Суд визнав незаконним та скасував рішення Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (сьоме скликання тридцять шостої сесії) від 26.06.2019 № 579-36/VII "Про припинення права постійного користування на земельні ділянки згідно Державного акту серії ДП від 05.03.1997”.
Суд визнав за Селянським (Фермерським) господарством “Ставки” право постійного користування на земельні ділянки:
- з кадастровим номером 1223584000:01:001:1159 площа 23,6 га, 
- кадастровим номером 1223584000:01:001:1161, площа 26,4 га 
- та земельною ділянкою площею 25,0 гектарів, яка не проінвентаризована, в межах згідно плану, що розташовані на території Вербківської сільської ради, Павлоградського району Дніпропетровської області, призначені для ведення селянського (фермерського) господарства, які були надані ОСОБА_3 згідно з Державним актом серії ДП від 05.03.1997 на підставі рішення V сесії XXI скликання Павлоградської районної ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області від 09.04.1991, рішення VIII сесії XXI скликання від 18.09.1991 та рішення IX сесії XXI скликання від 27.12.1991.
           Не  погодившись з рішенням суду, відповідач-1 - Вербківська сільська рада звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021р. у справі № 904/1667/21 і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви Селянського (фермерського) господарства “Ставки” в повному обсязі. 
Апелянт посилається на  те, що судом не встановлено наявності у позивача цивільного права, за захистом якого він звернувся до суду, оскільки в Реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та в книгах (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею відсутні будь- які відомості про державну реєстрацію права постійного користування спірною земельною ділянкою за СФГ «Ставки», а також відомості про видачу на ім`я юридичної особи приватного права СФГ «Ставки» державного акту на право постійного користування спірною земельною ділянкою. 
Апелянт вважає, що чинним законодавством не передбачено автоматичного переходу права постійного користування земельною ділянкою  до фермерського господарства після смерті особи, яка   отримала таку ділянку   з метою утворення  фермерського господарства.
Апелянт  зазначає, що при  ухваленні даного рішення суд першої інстанції не врахував правові висновки Верховного Суду  у справі № 912/3219/17.
Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021  у справі 904/1667/21 та відмови у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.08.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Вербківської сільської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021 у справі 904/1667/21, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 22.09.2021 року на 10:00 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал судових засідань №207.
Позивачем – Селянським фермерським господарством «СТАВКИ» надано відзив на апеляційну скаргу відповідача-1, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи відповідача-1, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення – без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
10.09.2021 від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській  області надійшли  письмові пояснення, в яких просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021  у справі 904/1667/21 повністю та відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вербківська сільська рада, Дніпропетровська область, с. Вербки,  Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Дніпропетровська область, м. Дніпро,      ОСОБА_1 , м. Дніпро наданими їм процесуальними правами не скористались та не направили в судове засідання 22.09.2021року  своїх повноважних представників, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.
Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників провадження у справі.
В судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В судовому засіданні  22.09.2021року   було оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача,  перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення V сесії XXI скликання Павлоградської районної ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області від 09.04.1991, рішення VIII сесії XXI скликання від 18.09.1991 та рішення IX сесії XXI скликання від 27.12.1991, громадянину України ОСОБА_3 , який мешкає в с. Кочережки видано Державний акт на право постійного користування землею серії ДП від 05.03.1997 (а.с 23), що зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №129 на земельну ділянку площею 25,0 га (під будівлями, лісами та іншими угіддями), 26,4 га (рілля) та 23,6 га (рілля) для ведення селянського (фермерського) господарства із земель Кочережківської сільської Ради.
22.07.1997 на підставі розпорядження від 22.07.1997 № 365Р та державного акту на право постійного користування землею було створено та зареєстровано Селянське (фермерське) господарство “Ставки”, головою якого є ОСОБА_3 (Статут Селянського (фермерського) господарства “Ставки” (а.с. 72-78).
Згідно п.6 Статуту в первісній редакції, Фермерське господарство організовує свою
діяльність на земельній ділянці, яке надане його Голові у володіння рішенням Павлоградської ради народних депутатів на підставі державного акту.
Права фермерського господарства на земельній ділянці, які передані йому головою у володіння, передбачені розділом III Статуту.
23 липня 1997року, згідно акту приймання -передачі земельних ділянок , ОСОБА_3 передав, а СФГ «СТАВКИ» прийняв право постійного користування земельними ділянками на підставі акту постійного користування серія ДП від 05.03.1997р., що зареєстровано книзі записів державних актів на право постійного користування землею №129 на невизначений строк.
19.03.2010 були зареєстровані зміни до установчих документів господарства, редакція Статуту викладена державною (українською) мовою (а.с. 81-87). Відповідно до п. 3.1. вказаного Статуту засновником є фізична особа громадянин України – ОСОБА_3 . Згідно з п. 3.2. Статуту членом господарства та головою господарства є ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянин ОСОБА_3 помер (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 19.05.2011) (а.с. 24).
Відповідно до п. 3.1. Статуту в новій редакції від 28.11.2012 (а.с. 88-93) (номер запису №12101050009000125 про державну реєстрацію змін до установчих документів) головою господарства є ОСОБА_4 . Згідно з п. 3.2. Статуту членом господарства є ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки СФГ “Ставки” № 14 від 17.02.2021 (а.с. 29) члени фермерського господарства “Ставки” з 1997 року по 2019 рік добросовісно, відкрито та безперервно користувалися земельними ділянками загальною площею 75 гектарів, що складається з окремих земельних ділянок площею 25,0 гектарів, 26,4 гектарів та 23,6 гектарів за призначенням “для ведення фермерського господарства”, що розташовані на території с. Кочережки, Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області , згідно Державного акту серії ДП від 05.03.1997, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право постійного користування землею № 129.
  Рішенням Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (сьомого скликання тридцять шостої сесії) від 20 червня 2020 року № 579-36/VII скл. вирішено автоматично припинити право постійного користування на земельні ділянки, які перебували в постійному користуванні гр. ОСОБА_3 надані йому для ведення фермерського господарства згідно Державного акту серії ДП від 05.03.1997р., у зв`язку зі смертю власника 17 травня 2011року; звернутися до Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області для внесення змін до Державного земельного кадастру , щодо автоматичного припинення права постійного користування; координацію роботи покласти на спеціаліста виконкому сільської ради, начальнику відділу земельних відносин, містобудування та архітектуру Вербківської сільської ради .
Звертаючись до відповідачів із позовом про визнання незаконним та скасування  рішення Вірбківської сільської ради Павлоградського району, Дніпропетровської області (сьоме скликання тридцять шостої сесії) від 26.06.2019 № 579-36/VII "Про припинення права постійного користування на земельні ділянки згідно Державного акту серії ДП від 05.03.1997”; визнання за Селянським (Фермерським) господарством “Ставки” права постійного користування на земельні ділянки з кадастровим номером 1223584000:01:001:1159 площа 23,6 га, кадастровим номером 1223584000:01:001:1161, площа 26,4 га та земельної ділянки площею 25,0 гектарів, яка не проінвентаризована, в межах згідно плану, що розташовані на території Вербківської сільської ради, Павлоградського району Дніпропетровської області, призначеної для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_2 згідно Державного акту серії ДП від 05.03.1997 на підставі рішення V сесії XXI скликання Павлоградської районної ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області від 09.04.1991, рішення VIII сесії XXI скликання від 18.09.1991 та рішення IX сесії XXI скликання від 27.12.1991,  позивач – Селянське (фермерське) господарство "Ставки" посилався на те, що оскаржуване рішення порушує права СФГ “Ставки” на користування зазначеними земельними ділянками, оскільки з  моменту отримання земельної ділянки та реєстрації фермерського господарства як юридичної особи, таке фермерське господарство (а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства) набуває прав та обов`язків землекористувача щодо цієї ділянки, а   смерть  особи,  якій  надавалась земельна ділянка у постійне  користування, не припиняє право фермерського господарства  на користування даною змельною ділянкою.
Задовольняючи позовні вимоги повністю, господарський суд  першої інстанції виходив з того, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки. Підставою припинення права постійного користування земельною ділянкою, наданою громадянину для ведення фермерського господарства, є припинення діяльності такої юридичної особи як селянське (фермерське) господарство, а не  смерть громадянина-засновника фермерського господарства. З огляду на вищезазначене,  прийняте  Вербківської сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області (сьоме скликання тридцять шостої сесії) від 26.06.2019 № 579-36/VII "Про припинення права постійного користування на земельні ділянки згідно Державного акту серії ДП від 05.03.1997” є нзаконним та підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з такими  висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 Земельного кодексу України (у редакції станом на 22.06.1993) громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства.
Користування землею може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства. (ч.1,5 ст. 7 Земельного кодексу України (у редакції станом на 22.06.1993).
Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. (ч. 1 ст. 23 Земельного кодексу України Земельного кодексу України (у редакції станом на 22.06.1993).
Із змісту наведених положень законодавства вбачається, що земельна ділянка на праві постійного землекористування для ведення селянського (фермерського) господарства надавалася не громадянину України, а спеціальному суб`єкту - голові створюваного селянського (фермерського) господарства.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України “Про селянське (фермерське) господарство” (в редакції станом на 21.05.1993) після  одержання  Державного  акта  на  право   приватної власності  або  довічного  успадковуваного  володіння  землею   чи укладення    договору    на    оренду     селянське   (фермерське) господарство підлягає державній  реєстрації  в  районній,  міській Раді народних депутатів, що  надала  земельну  ділянку  у  довічне успадковуване володіння, приватну власність або користування.     Для  державної  реєстрації  до відповідної  Ради    народних депутатів селянське  (фермерське)  господарство  подає  заяву  про реєстрацію цього господарства, список осіб,  які  виявили  бажання створити його, прізвище, ім`я, по батькові  голови,  документ  про внесення плати за державну реєстрацію.     За  державну  реєстрацію  вноситься  плата,    розмір    якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Після відведення земельної ділянки в  натурі  і  одержання Державного  акта  на  право  довічного  успадковуваного  володіння землею,  приватної  власності  або  договору  на оренду  земельної ділянки   та   державної   реєстрації    селянське    (фермерське) господарство  набуває статусу юридичної особи; одержує печатку  із своїм найменуванням  і адресою; відкриває  розрахунковий  та  інші рахунки   в   установах  банку;   вступає  в  ділові  відносини  з іншими   підприємствами, установами  та  організаціями; визнається як   самостійний  товаровиробник  державними   і  господарськими органами   при   плануванні  економічного   і соціального розвитку регіону.
Тобто законодавством, чинним на момент створення позивача, було передбачено одержання земельної ділянки в якості обов`язкової умови для набуття фермерським господарством правосуб`єктності як юридичної особи.
Таким чином, одержання громадянином державного акту, яким посвідчувалося право на земельну ділянку для ведення фермерського господарства зобов`язувало таку фізичну особу в подальшому подати необхідні документи до відповідної місцевої ради для державної реєстрації фермерського господарства. Тобто закон не передбачав права громадянина використовувати земельну ділянку, надану в користування для ведення фермерського господарства, без створення відповідного фермерського господарства.
Як встановлено судом першої інстанції, громадянину України ОСОБА_3 , який мешкає в с. Кочережки видано Державний акт на право постійного користування землею серії ДП від 05.03.1997 (а.с 23), що зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №129 на земельну ділянку площею 25,0 га (під будівлями, лісами та іншими угіддями), 26,4 га (рілля) та 23,6 га (рілля) для ведення селянського (фермерського) господарства із земель Кочережківської сільської Ради.
22.07.1997 на підставі розпорядження від 22.07.1997 № 365Р та державного акту на право постійного користування землею було створено та зареєстровано Селянське (фермерське) господарство “Ставки”, головою якого є ОСОБА_3 (Статут Селянського (фермерського) господарства “Ставки” (а.с. 72-78).
23.07.1997 відповідно до розпорядження ОСОБА_3 (а.с. 21) передав СФГ “Ставки” право постійного користування на земельні ділянки на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ДП від 05.03.1997, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №129.
Актом приймання-передачі земельних ділянок від 23.07.1997 (а.с. 22) ОСОБА_3 передав, а СФГ “Ставки” прийняло право постійного користування вище вказаними земельними ділянками.
09.06.2003 було прийнято новий Закон України № 937-ІV “Про фермерське господарство”, яким Закон України Про селянське (фермерське) господарство № 2009-ХІІ визнано таким, що втратив чинність.
Фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. (ст. 1 Закону України № 937-ІV “Про фермерське господарство”).
Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. (ч. 1 ст. 5 Закону України № 937-ІV “Про фермерське господарство”).
Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України. (ст. 7 Закону України № 937-ІV “Про фермерське господарство”).
Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (ст. 8 Закону України № 937-ІV “Про фермерське господарство”).
Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) такій фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.
Фермерське господарство ініціюється для подальшої діяльності з виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, з метою отримання прибутку, що відповідає наведеному у ст.42 Господарського кодексу України визначенню підприємництва як самостійної, ініціативної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Формування програми діяльності, залучення матеріально-технічних, фінансових та інші види ресурсів, використання яких не обмежено законом, є складовими елементами здійснення підприємницької діяльності в розумінні ст. 44 Господарського кодексу України. При цьому можливість реалізації громадянином права на здійснення підприємницької діяльності у вигляді фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) громадянину земельних ділянок відповідного цільового призначення.
Враховуючи законодавчі обмеження у використанні земельної ділянки іншим чином, ніж це передбачено її цільовим призначенням, а також правові наслідки використання чи невикористання земельної ділянки не за її цільовим призначенням, надана громадянину у встановленому порядку для ведення (створення) фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб. Суб`єктом такого використання може бути особа - суб`єкт господарювання за ст. 55 Господарського кодексу України.
Аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 01.04.2020 у справі № 320/5724/17 (п.6.21,6.22.,6.24.).
З аналізу наведених положень законодавства можна зробити висновок, що після отримання земельної ділянки та реєстрації фермерського господарства як юридичної особи, таке фермерське господарство (а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства) набуває прав та обов`язків землекористувача щодо цієї ділянки.
Пунктом 6 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України (у редакції від 25.10.2001) було встановлено, що громадяни та юридичні особи, які набули земельні ділянки на праві постійного користування до 01.01.2002, але згідно з Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2008 переоформити право постійного користування на право власності або право оренди.
Проте Конституційний Суд України рішенням № 5-рп/2005 від 22.09.2005 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 6 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.
Таким чином, громадяни та юридичні особи, які до 01.01.2002 отримали у постійне користування земельні ділянки, правомочні використовувати отримані раніше земельні ділянки на підставі цього правового титулу без обов`язкового переоформлення права постійного користування на право власності на землю чи на право оренди землі.
З огляду на зазначене,  доводи   відповідача - Вербківської сільської ради про те, що непереоформлення   ОСОБА_3 за життя права постійного користування спірною земельною ділянкою на право користування на умовах оренди або у власність, свідчить про  відсутність права постійного  користування спірною земельною ділянкою СФГ “Ставки”, є  неспроможними.
Право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з певних підстав, закріплених у законодавстві.
Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України (у редакції від 07.05.2011, чинній на момент смерті фізичної особи-засновника позивача ОСОБА_3 ) передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 27 Земельного кодексу України (у редакції від 22.06.1993, чинній на момент передачі земельної ділянки у користування) право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі: 1) добровільної відмови від земельної ділянки; 2) закінчення строку, на який було надано земельну ділянку; 3) припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства; 4) систематичного невнесення земельного податку в строки, встановлені законодавством України, а також орендної плати в строки, визначені договором оренди; 5) нераціонального використання земельної ділянки; 6) використання земельної ділянки способами, що призводять до зниження родючості ґрунтів, їх хімічного і радіоактивного забруднення, погіршення екологічної обстановки; 7) використання землі не за цільовим призначенням; 8) невикористання протягом одного року земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва, і протягом двох років - для несільськогосподарських потреб; 9) вилучення земель у випадках, передбачених статтями 31 і 32 цього Кодексу.
З викладеного вбачається, що підставою припинення права постійного користування земельною ділянкою, наданою громадянину для ведення фермерського господарства, є припинення діяльності такої юридичної особи як селянське (фермерське) господарство. У земельному законодавстві (як чинному на момент створення відповідача, так і на теперішній час) така підстава припинення права постійного користування фермерським господарством земельною ділянкою свого засновника як смерть громадянина-засновника фермерського господарства відсутня.
У разі смерті громадянина-засновника селянського (фермерського) господарства право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення фермерського господарства його засновнику, не припиняється зі смертю цієї особи, а зберігається за фермерським господарством, до якого воно перейшло після створення фермерського господарства до часу припинення діяльності фермерського господарства у встановленому порядку. Звідси право постійного користування земельною ділянкою саме через перехід його до селянського (фермерського) господарства не входить до складу спадщини.
Такі висновки  викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 922/989/18.
          При цьому, посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду у справі № 912/3219/17   не приймається колегією суддів до уваги, оскільки у цій Постанові Верховного суду є повне/часткове застосування правового висновку з Постанови ВСУ від 05.10.2016 року по справі № 181/698/14-ц (провадження № 6-2329цс16), від якого є повне/часткове відступлення, згідно до Постанови ВП ВС від 20.11.2019 року по справі № 368/54/17  .
З огляду на викладене, суд  першої інстанції дійшов  обгрунтованого висновку про те, що зі смертю засновника СФГ “Ставки” ОСОБА_3 , якому земельна ділянка була надана на праві постійного користування згідно з Державним актом на право постійного користування землею серії ДП від 05.03.1997, право  користування Селянським (Фермерським) господарством “Ставки” на земельні ділянки з кадастровим номером 1223584000:01:001:1159 площа 23,6 га, кадастровим номером 1223584000:01:001:1161, площа 26,4 га та земельної ділянки площею 25,0 гектарів, яка не проінвентаризована, в межах згідно плану, що розташовані на території Вербківської сільської ради, Павлоградського району Дніпропетровської області, призначеної для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я ОСОБА_3 згідно Державного акту серії ДП від 05.03.1997 на підставі рішення V сесії XXI скликання Павлоградської районної ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області від 09.04.1991, рішення VIII сесії XXI скликання від 18.09.1991 та рішення IX сесії XXI скликання від 27.12.1991 не припинилось, а тому вимоги про визнання за Селянським (Фермерським) господарством “Ставки” права постійного користування на зазначені земельні ділянки  підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно зі ст. 16 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції 
Оскільки за позивачем в силу  вимог законодавства  не припинилось право  постійного користування земельними ділянками,   рішення сьомого скликання тридцять шостої сесії Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 26.06.2019 № 579-36/VII,  яким  автоматично припинено право постійного користування на земельні ділянки, які перебували в постійному користуванні гр. ОСОБА_3 , суперечить вимогам чинного законодавства та порушує права та законні інтереси позивача.
Відповідно до статті 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч. 10 ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”).
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п.10 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України).
Враховуючи вищевикладене, господарський суд першої інстанції дійшов  обгрунтованого висновку про визнання незаконним  та скасування рішення Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (сьоме скликання тридцять шостої сесії) від 26.06.2019 № 579-36/VII "Про припинення права постійного користування на земельні ділянки згідно Державного акту серії ДП від 05.03.1997”.
Інші доводи апелянта є безпідставними і  висновків суду першої інстанції вони не спростовують.
Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення  суду першої інстанції - без зміни.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.          
Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вербківської сільської ради, Дніпропетровська область, с. Вербки -  залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2021 у справі 904/1667/21 -  залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Вербківську сільську раду, Дніпропетровська область, с. Вербки.   
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та  випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 24.09.2021року.

Головуючий суддя                                                                         О.В.Березкіна   

Суддя                                                                                                М.О.Дармін

        Суддя                                                                                                О.Г.Іванов