КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
01 вересня 2021 року
 
справа № 756/13403/20
                                         
провадження № 22-ц/824/7150/2021   
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Музичко С.Г.
суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.
при секретарі Русинчук І.І.
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач -  ОСОБА_2 
 
            розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві  цивільну  справу  за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Майбоженко А.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, 
В С Т А Н О В И В :
В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути із відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 170 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.07.2017 року о 15 год. 50 хв. по проспекту С.Бандери в м. Києві сталася ДТП, внаслідок якої зіткнулись автомобілі «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «KIA» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .
Внаслідок вказаної ДТП позивачу, як пасажиру автомобіля «KIA» д.н.з. НОМЕР_2 спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості, у зв`язку з чим вона перебувала на лікуванні в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги з 05.07.2017 року по 17.07.2017 року, а після цього на амбулаторному лікуванні.
Причиною вказаної ДТП та заподіяння позивачу тілесних ушкоджень стало порушення відповідачем п. 1.3, п. 1.5, п. 2.3 (б), п. 10.1, п. 12.1 та п. 12.4 ПДР України.
Відомості за вищевказаним фактом ДТП було внесено до ЄДРДР та розпочато кримінальне провадження № 42017100000000845 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
21.07.2020 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження N 42017100000000845, відкрите відносно нього 06.07.2017 року за ч. 1 ст. 286 KK України, закрито. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_2 моральної шкоди залишено без розгляду.
Зазначає, що діями відповідача їй було завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у її житті, що полягають у завданні їй тілесних ушкоджень середньої тяжкості, численні обмеження фізичної діяльності, в душевних стражданнях, у зв`язку з усвідомленням себе потерпілою від вчинення щодо неї протиправних дій з боку водія правопорушника, негативні переживання та спогади, насторогу, тривогу, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей, тимчасова відірванність від активного соціального життя та інші негативні наслідки.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 100 000  гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1000 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000 грн зменшити до 10 000 грн; та змінити мотивувальну частину рішення, виключивши обставини, які не підтверджені належними доказами, щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 05.07.2017 року. Також апелянт просить скасувати рішення суду в частині стягнення судових витрат у розмірі 1000 грн.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що позивачем необґрунтовано належними доказами спричинену їй моральну шкоду у заявленому розмірі. Зазначає, що позивач перебувала на стаціонарному лікуванні з 05 по 17 липня 2017 року та їй було призначено лише один медичний препарат. Крім того, вказує, що МТСБУ позивачу  виплачено 38 400,00 грн.  Вважає що, розумним та справедливим розміром моральної шкоди є 10 000 грн, враховуючи тривалість лікування та реабілітаційний період позивача, а також той факт, що відповідач є інвалідом ІІ групи, єдиним доходом якого є пенсія.
Також апелянт не погоджується із мотивувальною частиною судового рішення, та просить виключити із рішення обставини щодо дорожньо-транспортної пригоди, оскільки зазначені обставини є припущенням та не підтверджені належними доказами. 
Крім того, судом стягнуто із відповідача судові витрати у розмірі 1000,00 грн, в той час, як відповідач звільнений від сплати судового збору, оскільки він є інвалідом ІІ групи.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Вважає рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.
 В судовому засіданні відповідач та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.
В судовому засіданні позивач та її представник проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає  частковому задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив із достатності відшкодування  маральної шкоди у  розмірі 100 000,00 грн.
Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції.
Судом встановлено, що 05.07.2017 року о 15 год. 50 хв. по проспекту С. Бандери в м. Києві сталася ДТП, внаслідок якої зіткнулись автомобілі «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «KIA», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .
Внаслідок вказаної ДТП позивачу, як пасажиру автомобіля «KIA», д.н.з. НОМЕР_2 , спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості, у зв`язку з чим вона перебувала на лікуванні в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги з 05.07.2017 року по 17.07.2017 року, а після цього на амбулаторному лікуванні.
Причиною вказаної ДТП та заподіяння позивачу тілесних ушкоджень стало порушення відповідачем п. 1.3, п. 1.5, п. 2.3 (б), п. 10.1, п. 12.1 та п. 12.4 ПДР України.
Відомості за вищевказаним фактом ДТП було внесено до ЄДРСР та розпочато кримінальне провадження № 42017100000000845 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
21.07.2020 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження N 42017100000000845, відкрите відносно нього 06.07.2017 року за ч. 1 ст. 286 KK України, закрито. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_2 моральної шкоди залишено без розгляду.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою  цієї статті.
Частиною 1  ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;  у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Пунктами 3, 9  постави Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги  ОСОБА_1 посилалась на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй завдано моральні та фізичні страждання, які спричинили негативні зміни у її житті, що полягають у завданні їй тілесних ушкоджень середньої тяжкості, численних обмеженнях фізичної діяльності, в душевних стражданнях, у зв`язку з усвідомленням себе потерпілою від вчинення щодо неї протиправних дій з боку водія правопорушника, негативних переживаннях та спогадах, насторозі, тривозі, емоційній та тілесній реакції при згадуванні, важкості виконання повсякденних обов`язків, фіксованості уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживаннях фізичних незручностей, тимчасовій відірваності від активного соціального життя та інших негативних наслідках.
На підтвердження отриманих травм позивачем надано медичну документацію.
Відповідно до виписки медичної картки ОСОБА_1 встановлено, позивач отримала струс головного мозку, забійну рану м`яких тканин голови, компресійний уламковий перелом хребця І ст. та їй надано рекомендації, зокрема: нагляд невролога, ліжковий режим 1,5 місяці, МРТ відділу хребта та призначено медичний препарат(вітаміни) кальцемін. 
 Із повідомлення про підозру від 23.05.2018 року вбачається, що висновком судово-медичної експертизи №1259/е встановлено той факт, що ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження: закрита травма поперекового відділу хребта: компресійний перелом  1 поперекового хребта (з незначним  зміщенням уламків), які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, та інші тілесні ушкодження, які відносяться до легких.
Відповідно до листка непрацездатності, серія АДВ №303909, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 05.07.2017 р. по 17.07.2017 р.
Як вбачається із довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серія АВ, №0198997, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 12.02.2018 року на строк до 01.03.2019 року, причина інвалідності - загальне захворювання.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд враховує  глибину фізичних та душевних страждань позивача, тривалість лікування, а також ступінь вини відповідача та зважаючи на вимоги  розумності та  справедливості вважає за можливе зменшити моральну шкоду, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, до 70 000 гривень.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів, прийшла до висновку, що рішення районного суду в частині стягнення моральної шкоди підлягає зміні, шляхом зменшення розміру  моральної шкоди до 70 000 грн.
Разом із тим, посилання апелянта на те, що МТСБУ здійснило виплату, пов`язану із стійкою втратою працездатності, позивачу у розмірі 38400,00 грн, не є підставою для зменшення розміру моральної шкоди, а тому до уваги судом не береться.
 Вимоги апеляційної скарги про зміну мотивувальної частини рішення, шляхом виключення із неї обставин дорожньо-транспортної пригоди задоволенню не підлягають, оскільки в повідомленні про підозру ОСОБА_2 від 23.05.2018 року викладено обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 05.07.2017 року. 
Вимоги апеляційної скарги щодо скасування рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_2 судового збору, оскільки він є інвалідом ІІ групи, у зв`язку із чим звільнений від сплати судового збору, задоволенню також не підлягають, оскільки відповідачем не надано до суду першої інстанції відповідних доказів на підтвердження вищевказаної обставини. Наявна в матеріалах справи довідка ГУ ПФУ в м. Києві від 05.01.2021 року про те, що ОСОБА_2 перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності не дає підстав дійти висновку, що відповідач звільнений від сплати судового збору відповідно до  п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно  до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної  інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,- 
 
               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року змінити, зменшивши суму, як підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 із 100 000 гривень до 70 000 гривень.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст постанови виготовлено 08 вересня 2021 року.
 
            Суддя-доповідач
                                                                    
            Судді