П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/4766/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Богоніс М.Б.  
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
27 серпня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Білої Л.М.  Гонтарука В. М. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної казначейської служби України, в якому просила:
визнати протиправними дії та бездіяльність Державної казначейської служби України, допущені нею при розгляді заяви ОСОБА_1 від 21.08.2020, у якій вона просила здійснити на її користь безспірне списання коштів державного бюджету на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2020 у справі № 127/2372/20, яким суд вирішив: стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3000 гривень на відшкодування моральної шкоди шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України;
зобов`язати Державну казначейську службу України негайно здійснити безспірне списання коштів державного бюджету на користь ОСОБА_1 на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2020 у справі № 127/2372/20, яким суд вирішив: стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3000 гривень на відшкодування моральної шкоди шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Позивач зазначила, що із 02.09.2020 на виконанні Державної Казначейської служби України знаходиться виконавчий лист виданий на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2020 у справі № 127/2372/20 про стягнення на її користь коштів Державного бюджету України у сумі 3000 грн. Однак на момент звернення до суду із цим позовом, відповідач бездіє та рішення суду не виконує. Позивачка вважає, що бездіяльність  Державної казначейської служби України порушує її права як стягувача за виконавчим документом. На її думку, порушене право підлягає захисту у спосіб зобов`язання відповідача негайно здійснити безспірне списання коштів на користь ОСОБА_1 .
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції. також зазначив, що Казначейством в порядку черговості та в межах бюджетних призначень платіжним дорученням від 12.08.2021 р. № 1191920 кошти перераховані на користь ОСОБА_1 .
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2020, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 05.08.2020 по справі № 127/2372/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України (а.с. 76-77)
Рішення суду набрало законної сили 05.08.2020 і з метою його виконання 20.08.2020 видано виконавчий лист.
21.08.2020 позивачкою подано до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області (далі - ГУ ДКСУ у Вінницькій області, управління) заяву з доданим до неї виконавчим листом у справі № 127/2372/20, у якій на підставі ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» та п.п. 2, 6, 35, 36 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 (далі - Порядок № 845) вона просила здійснити на її користь безспірне списання коштів державного бюджету на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2020 у справі № 127/2372/20 (а.с. 6-7).
ГУ ДКСУ у Вінницькій області надіслано заяву позивачки із додатками до Державної казначейської службі України, а отримано заяву відповідачем 02.09.2020.
25.03.2021 на адресу Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ, Казначейство) позивачкою було направлено письмове звернення (заяву), у якому вона повідомила про надсилання на адресу ГУ ДКСУ у Вінницькій області заяви від 21.08.2020 з виконавчим листом та просила повідомити:
1) коли і яку конкретно заяву було отримано Казначейством;
2) коли і які конкретно дії було вчинено Казначейством на виконання вказаних у заявах рішень з посиланням на дати та номери справ;
3) коли і які конкретно суми на виконання яких саме рішень було перераховано  Казначейством на вказаний у заяві рахунок;
4) які конкретно причини перешкоджали вчасно перерахувати всі стягнуті на користь позивачки кошти (а.с. 8).
За наслідками розгляду цієї заяви, листом відповідача № 5-11-11/8072 від 16.04.2021 повідомлено позивачку про те, що у Казначействі за бюджетною програмою 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади. їх посадових і службових осіб» обліковується, зокрема, з 02.09.2020 виконавчий лист Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/2372/20 про відшкодування на користь позивачки коштів у розмірі 3000 грн. (зареєстровано Казначейством 02.09.2020 вх. 08-50763). Також у листі вказано, що на сьогодні у Казначействі за бюджетною програмою обліковується не виконаних виконавчих документів на загальну суму 69,91 млн. грн, які надійшли та зареєстровані раніше виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/2372/20. 
Питання щодо перерахування позивачці коштів за виконавчими листами по справах № 120/3248/19-а, № 127/2372/20, № 127/3025/20, № 127/7469/20, № 120/17085/20 розглянеться Казначейством в порядку черговості та в межах відкритих асигнувань після виконання виконавчих документів, що надійшли раніше вищевказаних виконавчих листів.
Позивачка вважає, що після отримання відповідачем 02.09.2020 заяви із виконавчим документом, ним не вчинено жодних дій, спрямованих на списання коштів. На її думку, така бездіяльність Казначейства порушує її право як стягувача за виконавчим документом, яке підлягає захисту у межах цієї адміністративної справи.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності ознак протиправності у діяннях відповідача при розгляді заяви ОСОБА_1 від 21.08.2020, у якій вона просила здійснити на її користь безспірне списання коштів державного бюджету на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2020 у справі №127/2372/20, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Згідно частини 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (із змінами), рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.
Відповідний механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення врегульований Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45) (далі – Порядок № 845).
Пунктом 2 Порядку № 845  передбачено, що виконавчі документи - це оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно з п. 3 Порядку № 845, виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Зміст зазначеного пункту кореспондується із положеннями абз.2 пп.1.п.9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України.
Пунктом 6 Порядку № 845 передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:
заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувана (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення);
оригінал виконавчого документа;
судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);
оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).
До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).
Згідно із п.п. 2 п. 35 Порядку № 845, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.
У разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду.
Орган Казначейства повідомляє зазначеному органу протягом п`яти робочих днів після надходження документів про їх надходження (п. 36 Порядку № 845).
Пунктом 37 Порядку № 845 передбачено, що орган прокуратури та орган державної влади, зазначені у пункті 36 цього Порядку, подають протягом 15 робочих днів органові Казначейства документи (відомості), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувана.
Після закінчення такого строку орган Казначейства надсилає протягом п`яти робочих днів до Казначейства зазначені документи (відомості).
Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.
Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету (п. 38 Порядку № 845).
Відповідно до п. 39  Порядку № 845 у  разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом одного місяця з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету.
Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України або рішенням про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету.
Отже, функції із безспірного списання коштів державного бюджету здійснюються Казначейством.
Колегія суддів звертає увагу апелянта, що рішення суду про стягнення коштів виконуються Казначейством у порядку черговості надходження виконавчих документів до органів Казначейства, а також  в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.
Судом встановлено, що на підтвердження таких обставин, виконавчий лист надійшов до Казначейства 02.09.2020, зареєстрований за № 08-50763 та знаходиться  на виконанні за бюджетною програмою КПКВК 3504030 з 02.09.2020.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на виконання рішень за бюджетною програмою КПКВК 3504030 передбачено 150,00 млн. грн.
На виконання вимог пункту 39 Порядку № 845  Казначейство листами від 19.03.2021 № 5-05-05/5910, від 12.04.2021 № 5-05-1-05/7746, від 19.02.2021 № 5-05-1-05/4004, від 04.01.2021 № 5-05-1- 05/146, від 02.10.2020 № 5-05-1-05/17340 подано до Міністерства фінансів України пропозиції щодо збільшення бюджетних призначень за КПКВК 3504030 та відкладено безспірне списання коштів.
На листи Казначейства щодо збільшення видатків на виконання бюджетної програми КПКВК 3504030 Міністерством фінансів України надавало відповідь, у якій зазначено, що питання збільшення бюджетних призначень Казначейству для виконання судових рішень може бути розглянуто у разі внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік та виходячи з можливостей дохідної частини державного бюджету.
Відтак, враховуючи, що норми Бюджетного кодексу України та Порядку № 845 безальтернативно передбачають виконання Казначейством судових рішень про стягнення коштів в порядку черговості в межах бюджетних призначень та не наділяють відповідача повноваженнями змінювати таку черговість, відсутні підстави вважати протиправною бездіяльність відповідача лише із причин невиконання на користь позивачки рішення суду у справі № 127/2372/20 на час пред`явлення нею позову у цій адміністративній справі. 
Як зазначалося, у разі недостатнього фінансування для виконання рішень про стягнення коштів із бюджету,  Порядок № 845 наділяє Казначейство виключно повноваженнями ініціювати перед Мінфіном питання щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету. Судом встановлено, що такі дії відповідачем вчинялись.
При цьому, сам факт відсутності певного результату (виплати позивачці коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.
Подання ж відповідачем Міністерству фінансів України пропозицій у відповідності до п. 39 Порядку № 845 свідчить про використання наданих йому повноважень задля виконання судового рішення.
Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 30.04.2020 у справі № 804/2076/17.
Судовою колегією також враховується, що Казначейством в порядку черговості та в межах бюджетних призначень платіжним дорученням від 12.08.2021 р. № 1191920 кошти в сумі 3000 грн. перераховані на користь ОСОБА_1 , на підтвердження чого відповідачем надано копію вказаного документа.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Враховуючи те, що апеляційна скарга   ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, відсутні підстави для вирішення питання про стягнення на ії корить витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.    
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.