КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 2601/7004/12                                                                            Головуючий у І інстанції Чередніченко Н.П.
Провадження №22-ц/824/11587/2021                                                             Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
22 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,
за участі секретаря Тимошевської С.І.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони (стягувача) у справі №2601/7004/12 за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
 
у березні 2021 року заявник звернувся до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «КБ «Надра»на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у справі №2601/7004/12 за позовом ПАТ «КБ «Надра»до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заява обґрунтована тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08 серпня 2021 року стягнуто солідарно із відповідачів на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором. 
На виконання рішення суду було видано виконавчий лист та відносно боржника ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження № 39672810. 
04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги                            № GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 447/П/РП/2007-840 від 09 листопада 2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». 
20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті груп» укладено договір про відступлення прав вимоги                                    № GL48N718070_А102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором№ 447/П/РП/2007-840 від 09 листопада 2007 року, перейшло до ТОВ«Фінанс Проперті груп». 
26 серпня 2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті груп» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено Договір про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями,передбаченими кредитним договором № 447/П/РП/2007-840 від 09листопада 2007 року,перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».
Враховуючи вищевикладене,заявник просив замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» у справі №2601/7004/12 на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року заяву задоволено.
Замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у справі № 2601/7004/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про заміну стягувача відмовити.
Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що заявником не надано суду доказів того, що стягувач за рішенням суду по справі № 2601/7004/12 ПАТ «КБ «Надра» відступив своє право вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 , так як ні ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп», ні ТОВ «Фінанс Проперті Групп» не скориставшись своїм правом та не замінивши себе як правонаступника у справі 2601/7004/12, не могли відступити своє право вимоги заявнику за рішенням Голосіївського районного суд міста Києва від 08 серпня 2012 року у справі № 2601/7004/12.
Крім того, як вбачається із додатків до договорів про відступлення права вимоги в них зазначається, що заборгованість ОСОБА_1 , яка є предметом відступлення права вимоги становить 1 650 628,24 грн., однак, рішенням Голосіївського районного суд міста Києва від 08 серпня 2012 року у справі № 2601/7004/12 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості в розмірі 331 118,16 грн., тобто заборгованість ОСОБА_1 за рішенням суду у розмірі 331 118,16 грн. не була предметом договорів переуступки права вимоги, які додаються заявником.
Апелянт також звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що заявником не було подано суду доказів існування виконавчого провадження № 2601/7004/12. 
03 вересня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду від представника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» - Глотова О.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року залишити без змін.
Відзив обґрунтований тим, що твердження боржника про недоведеність обставин справи та неповне з`ясування судом обставин справи, у тому числі підстав набуття нрававимоги спростовуються правовими висновками викладеними у постановіВерховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 344/14408/15-ц, постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №264/5957/17, постановою Верховного Суду від 23.07.2019 N° 905/1976/16,а також матеріалами справи.
Також у відзиві представник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» - Глотов О.О. просить розгляд справи проводити без його участі. 
В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу, посилаючись на викладені у ній доводи.
Представник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в судове засідання по розгляду апеляційної скарги не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомляли.
Керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, та враховуючи заяву представника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» - Глотова О.О., апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника заявника, а також інших учасників справи, які належним чином повідомлені про її розгляд.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд першої інстанції, задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про заміну сторони (стягувача), мотивував своє рішення тим, що заявник внаслідок відступлення права вимоги набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги відносно осіб, які являлись боржниками ПАТ «КБ «Надра», зокрема, відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08 серпня 2021 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2012 року, стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором від 09 листопада 2007 року в розмірі 331 118,16 грн. та судовий збір у розмірі 3 219,00 грн., що разом складає суму -334 337,16 грн. (а.с. 54-57, 112-114).
04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено Договір про відступлення прав вимоги                          № GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 447/П/РП/2007-840 від 09 листопада 2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (а.с.166-167).
20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті груп» укладено Договір про відступлення прав вимоги                                    № GL48N718070_А102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором№ 447/П/РП/2007-840 від 09 листопада 2007 року перейшло до ТОВ«Фінанс Проперті груп» (а.с.171-172).
26 серпня 2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті груп» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено Договір про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором№ 447/П/РП/2007-840 від 09 листопада 2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (а.с. 177-178).
Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.
Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.
У виконавчому провадженні можуть брати участь кілька стягувачів. Кожен з них щодо іншої сторони має право брати участь у виконавчому провадженні самостійно або доручити участь у виконавчому провадженні одному із співучасників.
У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.
Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та у постанові Верховного Суду у постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 2-1216/09.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто, може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
З огляду на викладене, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто, може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Доводи апеляційної скарги про те, що заявником не надано доказів того, що ПАТ «КБ «Надра» відступив своє право вимоги до ОСОБА_1 є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки заявником разом із заявою про заміну стягувача надано відповідні договори про відступлення права вимоги, про які зазначалось вище, разом з додатками до них, які є підтвердженням набуття права вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 .
Посилання в апеляційній скарзі на те, що ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» не набули права вимоги до ОСОБА_1 , оскільки не звертались до суду з заявою про заміну стягувача і тому суд першої інстанції не мав правових підстав для заміни ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» є безпідставними, так як право вимоги у ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» до боржника ( ОСОБА_1 ) виникло згідно договорів про його відступлення. 
Доводи апеляційної скарги про те, що районний суд замінив іншого стягувача ВАТ «КБ «Надра» замість ПАТ «КБ «Надра» не заслуговують на увагу, оскільки згідно коду ЄДР 20025456, який є унікальним номером, що ідентифікує юридичну особу він належить саме ПАТ «КБ «Надра», який є позивачем у справі №2601/7004/12 та який відступив своє право вимоги до  ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». 
Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом норм процесуального права, є безпідставними, не спростовують правильні висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про заміну стягувача.
Статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня2021 року постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 23 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                         Д.О. Таргоній
 
Судді:                                                                            С.А. Голуб 
                                                                                                                                                                                                                        Н.В. Ігнатченко