УХВАЛА

28 вересня 2021 року 
м. Київ
справа №  916/2481/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Іванчук Валентини Іванівни 
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 
та рішення Господарського суду Одеської області від 18.01.2021
у справі № 916/2481/20
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях
до Фізичної особи-підприємця Іванчук Валентини Іванівни
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державного навчального закладу "Одеське професійно-технічне училище машинобудування"
про стягнення 17 558, 26 грн та зобов`язання вчинити певні дії,
та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Іванчук Валентини Іванівни
до: 
1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях;
2) Державного навчального закладу "Одеське професійно-технічне училище машинобудування"
про стягнення 86 858,75 грн та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні майном,
В С Т А Н О В И В:
На адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 08.09.2021 надійшла касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Іванчук Валентини Іванівни на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 (повний текст складено 14.06.2021) та рішення Господарського суду Одеської області від 18.01.2021 у справі № 916/2481/20, подана 21.08.2021.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 08.09.2021 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Случ О.В., Волковицька Н.О.
Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам ст.ст.  287 - 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Суд дійшов висновку, що подана скарга їм не відповідає з огляду на таке.
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон).
Відповідно до п.п. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складає 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону).
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 у розмірі 2  102 грн.
Абзацем 1 ч. 3 ст. 6 Закону передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. 
За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах (абз. 1  ч. 6 ст. 6 Закону).
Предметом касаційного оскарження є рішення Господарського суду Одеської області від 18.01.2021, залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 у справі № 916/2481/20, яким первісний позов задоволено, зобов`язано Фізичну особу-підприємця Іванчук Валентину Іванівну повернути державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях державне майно, а саме: нежитлові вбудовані приміщення першого поверху загальною площею 35,76 кв. м, що розташовані в будівлі Одеського професійно-технічного училища машинобудування за адресою: м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, 65, та знаходяться на балансі Державного навчального закладу "Одеське професійно-технічне училище машинобудування", стягнуто з Фізичної особи-підприємця Іванчук Валентини Іванівни до Державного бюджету України неустойку в сумі 17 558, 26 грн, відмовлено у задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Іванчук Валентини Іванівни до: 1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях; 2) Державного навчального закладу "Одеське професійно-технічне училище машинобудування" про стягнення 86 858,75 грн та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні майном.
Фізична особа-підприємець Іванчук Валентина Іванівна в касаційній скарзі просить скасувати повністю постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 та рішення Господарського суду Одеської області від 18.01.2021 у справі № 916/2481/20 та ухвалити нове рішення, яким в первісному позові відмовити повністю, а зустрічний позов задовольнити.
Отже належною до сплати сумою судового збору за подання касаційної скарги в даному випадку є 16 816 грн (17 558, 26 *1,5% (вимога майнового характеру за первісним позовом)) + (2 102 *1 (вимога немайнового характеру за первісним позовом)) + (86 858, 75 *1,5% (вимога майнового характеру за зустрічним позовом)) (2  102 *1 (вимога немайнового характеру за зустрічним позовом)) * 200%. 
Проте скаржником до матеріалів касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ч. 2 ст. 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Частиною 2 ст. 174 ГПК України унормовано, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Суд вказує на те, що скаржнику необхідно сплатити судовий збір та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги в сумі 16 816 грн за наведеними нижче реквізитами.
- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, 
- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- Код банку отримувача (МФО): 899998;
- Рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007
- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".
Суд звертає увагу скаржника на те, що необхідними реквізитами для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга та дата судового акта, що оскаржується.
Крім того, колегія суддів зазначає, що скаржник подав касаційну скаргу з порушенням вимог, встановлених ст. 288 ГПК України.
Статтею 288 ГПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
У тексті касаційної скарги міститься клопотання про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого скаржник зазначає наступні обставини:
- повний текст постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 представником Фізичної особи-підприємця Іванчук Валентини Іванівни отримано лише 07.07.2021, про що свідчить заява про видачу копії постанови, адресована Господарському суду Одеської області;
- договір на представництво інтересів із адвокатом припинив свою дію після отримання рішення суду апеляційної інстанції;
- з 21.07.2021 по 20.08.2021 Іванчук Валентина Іванівна перебувала на лікуванні у зв`язку із травмою, що підтверджується довідкою від 21.07.2021, а тому вчасно не змогла подати касаційну скаргу або звернутися до фахівця в галузі права;
- повний текст рішення апеляційного суду Фізична особа-підприємець Іванчук Валентина Іванівна не отримувала, копію постанови апеляційного суду наразі втрачено.
Розглянувши клопотання про поновлення процесуального строку на подання касаційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
Оскаржувана постанова Південно-західного апеляційного господарського суду була проголошена 09.06.2021, повний текст складено 14.06.2021, тобто останнім днем оскарження зазначеної постанови є 05.07.2021. 
За змістом п. 7 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначена дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.
Суд вважає за необхідне зазначити, що як передбачено положеннями ст. ст. 42, 43 ГПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.
Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою контакт-центру суду та/або за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.
Оскаржувана постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 у справі № 916/2481/20 оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 15.06.2021. 
Слід зазначати, що з оскаржуваної постанови (текст розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень) вбачається, що представник Фізичної особи-підприємця Іванчук Валентини Іванівни подавав клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено судом апеляційної інстанції. Також 08.06.2021 до суду апеляційної інстанції Фізичною особою-підприємцем Іванчук Валентиною Іванівною було подано клопотання про зупинення апеляційного провадження, тобто скаржник безумовно був обізнаний про ухвалення в судовому засіданні 09.06.2021 рішення за його ж апеляційною скаргою, отже не був позбавлений можливості відстежувати хід розгляду справи № 916/2481/20 та вчасно звернутися з касаційною скаргою до Суду.
Суд наголошує, що доводи скаржника щодо припинення дії договору на представництво інтересів із адвокатом після отримання рішення суду апеляційної інстанції не приймаються, оскільки Фізична особа-підприємець Іванчук Валентина Іванівна не була позбавлена права звернутися за правовою допомогою до іншого адвоката або подати касаційну скаргу в порядку самопредставництва.
Також не можуть вважатися поважними причинами пропуску строків на касаційне оскарження доводи скаржника щодо втрати копії постанови апеляційного суду, оскільки зумовлені суб`єктивною поведінкою сторони.
Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
При цьому, Суд зазначає, що касаційну скаргу подано безпосередньо до Касаційного господарського суду, а тому у колегії суддів відсутня можливість перевірити наявність або відсутність доказів надсилання копії оскаржуваної постанови скаржникові, а заявником не доведено зазначених обставин.
Звернення з касаційною скаргою є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений у касаційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом ( ч. 3 ст. 13 ГПК України).
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок з доведення яких покладено на скаржника.
Касаційну скаргу скаржник надіслав до суду касаційної інстанції лише 21.08.2021, тобто зі значним порушенням встановленого Законом строку на касаційне оскарження без належного обґрунтування причини пропуску процесуального строку. 
Скаржником не обґрунтовано звернення з касаційною скаргою після спливу строку на оскарження зазначеної постанови апеляційного господарського суду та не наведено аргументів стосовно того, що саме позбавило скаржника можливості звернутися до суду з 07.07.2021 (дата отримання копії постанови) до 21.07.2021 (дата отримання медичної довідки), оскільки самі лише факти щодо неотримання копії оскаржуваної постанови, щодо припинення дії договору на представництво інтересів із адвокатом після отримання рішення суду апеляційної інстанції, щодо втрати копії постанови апеляційного суду не можуть вважатися поважними причинами пропуску строків на її оскарження, тому що зумовлені суб`єктивною поведінкою сторони.
Суд касаційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Таким чином, скаржником не надано належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови та не наведено існування обставин, що унеможливили її оскарження.
Оскільки наведені обставини не обґрунтовані неналежними доказами, вони не можуть вважатися причиною, яка дійсно б перешкоджала звернутися в передбачений законом строк до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у зв`язку з чим наведені підстави для поновлення процесуального строку визнаються неповажними.
Частиною 3 ст. 292 ГПК України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Враховуючи викладене касаційна скарга Фізичної особи-підприємця Іванчук Валентини Іванівни підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме - заявнику касаційної скарги необхідно: 1) надати докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у сумі 16 816 грн; 2) навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази на підтвердження цих підстав.
Керуючись ст. ст. 119, 174, 234, 287-288, 290, 292 ГПК України, Суд,-
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Іванчук Валентини Іванівни на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2021 та рішення Господарського суду Одеської області від 18.01.2021 у справі №916/2481/20 залишити без руху.
2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя                                                                 Могил С.К.  

Судді:                                                                                        Волковицька Н.О.

                                                                                                  Случ О.В.