ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2914/21                                                                Суддя (судді) першої інстанції: М.А. Білоноженко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 серпня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Золотоніської районної ради Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітну за час вимушеного прогулу, 

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Золотоніської районної ради Черкаської області в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення сесії Золотоніської районної ради Черкаської області від 30.03.2021р. №4-2/VIII "Про дострокове припинення повноважень заступника голови Золотоніської районної ради Черкаської області ОСОБА_1 ";
- поновити позивача на посаду заступника голови Золотоніської районної ради Черкаської області і в даній частині позовних вимог допустити негайне виконання судового рішення;
- стягнути з Золотоніської районної ради Черкаської області, на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 31 березня 2021 і по день винесення судом рішення. В даній частині позовних вимог, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи,  неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
21 липня 2021 року на адресу Шостого апеляційного суду надійшло клопотання позивчки про розгляд справи за її участю.
За приписами ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
За наведеного, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом встановлено, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.05.2021р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, та неподанням належним чином засвідченої копії оскаржуваного рішення. Позивачу було надано десятиденний строк, з моменту отримання копії вказаної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Черкаського окружного адміністративного суду: інших причин та доказів поважності пропуску строку звернення до суду, а також належним чином засвідченої копії рішення сесії Золотоніської районної ради Черкаської області від 30.03.2021р. №4-2/VIII "Про дострокове припинення повноважень заступника голови Золотоніської районної ради Черкаської області ОСОБА_1 ".
02.06.2021р. до суду від позивача надійшло клопотання про поновлення строків звернення до суду та додаткові пояснення, в яких позивач зазначила, що період її хвороби з 03.04.2021р. по 17.04.2021р. підтверджений довідкою, а не листком непрацездатності, оскільки позивач 30.03.2021р. звільнена з виборної посади. Натомість депутат ради, яким залишається позивач після звільнення є не посадою, а є статусом. Крім того, зазначено, що хоча період хвороби підтверджений довідкою, становить з 03.04.2021р. по 17.04.2021р., але ще до травня 2021 року мала хворобливий стан (слабкість) та не могла працювати на повну силу. Щодо надання належним чином засвідченої копії оскаржуваного рішення зазначила, що на численні звернення до відповідача про його надання, відповідачем наразі не виконано, у зв`язку із чим позивач просить суд витребувати оскаржуване рішення.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження обставини знаходження позивача на амбулаторному лікуванні було надано до суду довідку Драбівського центру первинної медико-санітарної допомоги Драбівської селищної ради Черкаської області від 27.04.2021 №385, згідно якої позивач, знаходилася на амбулаторному лікуванні з приводу covid-19 з 03.04.2021р. по 17.04.2021р.
Згідно пояснень позивача, про порушення прав оскаржуваним рішенням позивач дізналась - 30.03.2021р., на сесії Золотоніської районної ради, де було поставлено на обговорення питання Про дострокове припинення повноважень заступника голови Золотоніської районної ради Черкаської області ОСОБА_1 та прийнято оскаржуване рішення. 
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України    позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
Згідно із частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Таким чином, з урахуванням частини п`ятої статті 122 КАС України, а також беручи до уваги, що позивач про порушення своїх прав дізналась 30.03.2021р., останнім днем подання позовної заяви є 30.04.2021р. Натомість з даним позовом позивач звернулась до суду - 12.05.2021р., тобто з пропуском строку, встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Щодо підстав пропуску строку для подання позовної заяву, суд зазначає, що знаходження позивача на амбулаторному лікуванні у період з 03.04.2021р. по 17.04.2021р. могла б бути прийнята судом в якості поважної причини пропуску строку звернення до суду в разі закінчення строку оскарження спірного рішення у період перебування її на лікарняному. Натомість строк звернення з даним позовом до суду сплив поза межами періоду хвороби, на яку, як на поважну причину посилається позивач.
Щодо посилань позивачки, що хоча період хвороби підтверджений довідкою, становить з 03.04.2021р. по 17.04.2021р., але ще до травня 2021 року мала хворобливий стан (слабкість) та не могла працювати на повну силу, суд оцінює критично, оскільки як зазначає сама позивач у додаткових поясненнях, вона 28.04.2021р. звернулась до відповідача із запитом на інформацію щодо надання документів, що свідчить про те що позивач мала можливість звернутися до суду із даним позовом протягом квітня 2021 року, у строки передбачені частиною п`ятою статті 122 КАС України. 
Крім того, жодних доказів непрацездатності позивача у період з 18.04.2021р. по 30.04.2021р. (30.04.2021р. - кінцева дата строку звернення із даним позовом) позивачем до суду не надано. 
З урахуванням наведеного, суд вважає зазначені причини пропуску строку звернення до суду - неповажними.
Крім того, відповідно до п.п.1.1, 1.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджену Наказом Міністерства охорони здоров`я України від13.11.2001р. №455 (далі - Інструкції №455), тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших  документів про тимчасову непрацездатність забороняється,  крім випадків,  обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.
Згідно п. 1.3.2 Інструкції №455, Листок непрацездатності видається, зокрема особам, обраним на виборні посади до органів державної влади, місцевого самоврядування та інших органів,  у  тому  числі громадських організацій.
З урахуванням зазначеного, вбачається, що документом, що засвідчує тимчасову непрацездатність особи, обраної на виборну посаду до органів місцевого самоврядування, є Листок непрацездатності. В той же час, позивачем була надана довідка Драбівського центру первинної медико-санітарної допомоги Драбівської селищної ради Черкаської області від 27.04.2021 №385, яка в даному випадку не може слугувати належним документом,  що засвідчує тимчасову непрацездатність.
До того ж, судом встановлено, що рішенням Золотоніської районної ради Черкаської області від 30.03.2021р. №4-2/VIII "Про дострокове припинення повноважень заступника голови Золотоніської районної ради Черкаської області ОСОБА_1 ", достроково припинено повноваження  заступника голови Золотоніської районної ради Черкаської області ОСОБА_1 без припинення повноважень депутата Золотоніської районної ради.
Таким чином, позивач наразі залишається депутатом Золотоніської районної ради.
Згідно ст. 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001р. №2493-III, посадами в органах місцевого самоврядування є:
- виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах;
- виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою;
- посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
З аналізу вказаних положень, вбачається, що депутат Золотоніської районної ради є  виборною посадою, з огляду на те, що на таку посаду особа обирається на місцевих виборах.
Таким чином, в силу вищезазначених положень п. 1.3.2 Інструкції №455, доказом тимчасової непрацездатності позивача, як особи, що обрана на виборну посаду до органів місцевого самоврядування може слугувати саме Листок непрацездатності, а не довідка.
Суд також зазначає, що згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.06.2021р. у справі №160/6700/19, поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: (1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; (2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; (3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; (4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску. Тому поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.
Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги, що позивачем не зазначено обставин, що є об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення позивача та в свою чергу об`єктивно унеможливили б звернення позивача із даним позовом у квітні 2021 року, протягом строків передбачених частиною п`ятою статті 122 КАС України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення позовної заяви.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                                                          Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Г.В.Земляна

                              суддя                                                                      В.В.Файдюк