ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1063/21  Номер провадження 33/814/441/21	Головуючий у 1-й інстанції Дядечко І. І.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
з участю секретаря Кальник А.М..,
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Голобородька О.П.,
розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  - адвоката Голобородька Олександра Петровича на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 червня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 червня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави 454 грн судового збору.
Згідно з постановою судді,  08.03.2021 о 15 год. 26 хв. в м. Кременчуці по вул. Шевченка, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Голобородько О.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема поза увагою суду залишилось те, що працівниками поліції не була дотримана процедура направлення водія для огляду на стан сп`яніння до медичного закладу, що свідчить про порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Окрім того, працівниками поліції не доведено факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 оскільки записи з відеореєстратора не містять даних про рух автомобіля. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення адвоката, приходжу до наступного висновку.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
  Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у  ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються у повній мірі доказами, які були досліджені під час судового розгляду, оцінені судомі в своїй сукупності, у відповідності до вимог статті 252 КУпАП та відповідають принципу «поза всяким сумнівом». 
Зокрема такими доказами є протокол у справі про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №195222, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, проте від підпису та дачі пояснень відмовився при свідках, пояснення запрошених працівниками поліції свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , записи відеореєстратору зі службового автомобіля та бодікамер працівників поліції ВІ 01049, НОМЕР_2 . 
Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 . 
Крім того, з метою з`ясування всіх обставин правопорушення судом першої інстанції були викликані та допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 та інспектор взводу №1 Батальйону Патрульної поліції Делун С.В., який саме складав 08.03.21 протокол про адмінправопорушення стосовно ОСОБА_1 .
Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків місцевого суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями статті 266 КУпАП (в редакції чинній на час скоєння правопорушення) передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.
Так, судом першої інстанції встановлено і це вбачається з записів відеореєстратора, які долучені до матеріалів справи, що 08.03.2021 о 15:22:05 год. в автомобіль марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , припаркований на узбіччі дороги по вул. Миколаївській (колишня Артема) в м. Кременчуці, на водійське місце за кермо сідає водій, як пізніше було встановлено його прізвище - ОСОБА_1 . В подальшому о 15:25:49 год. вказаний автомобіль  вже знаходиться на проїжджій частині вул. Шевченка, 15 в м. Кременчуці. Далі на записах зображено, що  із - за керма вказаного автомобіля виходить водій, який в ході спілкування з працівниками поліції називає своє прізвище « ОСОБА_1 ». 
На записах з нагрудних бодікамер вбачається, що поведінка водія стає все більш агресивною, він не відразу розуміє поставлені питання, його мова не чітка, сповільнена та має місце хитка хода. В результаті спілкуванням з водієм у працівників поліції з`явились обґрунтовані припущення щодо його нетверезого стану у зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.
Записи бодікамер містять дані про запрошення працівниками поліції двох свідків, при яких повторно запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовляється.
Посилання апелянта щодо недоведеності факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 є безпідставними з огляду на доведеність факту переміщення автомобіля під його керуванням з вул. Миколаївської на вул. Шевченка в м. Кременчуці, що зайняло в нього три хвилини, як це відображено на записах відеореєстратора. 
Також є не переконливим твердження апелянта про те, що працівниками поліції було недотримано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з відеозапису, водій ОСОБА_1 на пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння висловлює свою незгоду. При чому, спочатку працівники поліції пропонують проходження огляду на місці технічними засобами, а потім пропонують проїхати до закладу охорони здоров`я, на що водій відповідає відмовою. 
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності направлення для проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, оскільки таке направлення передбачено лише у випадку погодження водія проходити огляд в закладі охорони здоров`я чи у випадку незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу.
В цілому доводи апеляційної скарги є тотожними клопотанню про закриття провадження у справі, поданого адвокатом Голобородьком О.П. до суду першої інстанції, який надав їм належну оцінку та розглянув справу з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.
Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що  постанова судді про притягнення   ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - адвоката Голобородька Олександра Петровича залишити без задоволення.
Постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         О.І. Обідіна