ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 804/5067/16	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Чумака С.Ю., Юрко І.В.,     
за участю секретаря судового засідання Рубана А.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 в адміністративній справі №804/5067/16 за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про стягнення вихідної допомоги, стягнення компенсації за затримку розрахунку,- 
ВСТАНОВИВ:
     ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області (далі – ГУ МВС України в Дніпропетровській області, відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на свою користь вихідну допомогу у розмірі 20765,5 грн., а також компенсацію за затримку розрахунку починаючи з 06.11.2015 року у розмірі його грошового забезпечення 3775 грн. по день фактичного розрахунку.
Позовні вимоги обґрунтовано доводами щодо безпідставності та протиправності рішення ГУ МВС України в Дніпропетровській області, яким позивачеві відмовлено у виплаті вихідної допомоги.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі, відповідно до довідки про основні види грошового забезпечення від 25.10.2016 року №131.
Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку розрахунку починаючи з 06.11.2015 року у розмірі грошового забезпечення, відповідно до довідки про основні види грошового забезпечення від 25.10.2016 року №131 по день фактичного розрахунку. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
На рішення суду сторонами подані апеляційні скарги.
Позивач в своїй апеляційній скарзі просив скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в цій частині просив ухвалити нове рішення про задоволення позову, а саме стягнути на його користь одноразову грошову допомогу у розмірі 54450 грн. та компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за період з 07.11.2015 по 05.09.209 в розмірі 461340 грн., тобто в розмірі, що значно перевищує розмір його позовних вимог. 
В обґрунтування своїх доводів позивач зазначив, що суд не врахував факт невідповідності розрахунку середнього заробітку вимогам “Порядку обчислення середньої заробітної плати” затвердженого Постановою ІСМУ №100 від 08.02.1995 року, зокрема, розрахунок здійснено без врахування додаткових видів грошового забезпечення, а також у розрахунку безпідставно застосовано як розрахункову величину розмір грошового забезпечення за листопад 2015 року, оскільки не враховано, що цей місяць не є останнім місяцем служби позивача. Таким чином розрахунок вихідної допомоги, а також компенсації за затримку розрахунку не відповідає вказаному нормативно-правовому акту. 
           Відповідач в своїй апеляційній скарзі просив скасувати рішення суду першої інстанції, вважаючи, що право на отримання вихідної допомоги при звільненні, а також компенсації за затримку розрахунку з данного виду допомоги у позивача відсутнє.
          Заслухавши доводи сторін та перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача, а доводи, наведені відповідачем, такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Так, судом першої інстанції було встановлено, що з грудня 2005 року ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ Дніпропетровської області, остання посада - начальник сектору дільничних інспекторів міліції Самарського районного відділу ДМУ ГУМВС в Дніпропетровській області.
Так, 06.11.2015 наказом начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області №485 позивача було звільнено з посади начальника сектору дільничних інспекторів міліції Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області згідно з п.10-11 розділу XI Закону України “Про Національну поліцію” та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у запас Збройних Сил за п. 64 "г" (через скорочення штатів).
Після звільнення позивачу було відмовлено в отриманні вихідної допомоги.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідності до ст.9 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”, постанови Кабінету Міністрів України “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей” №393 від 17 липня 1992 року (у редакції 2015 року, яка діяла на момент звільнення), п. 3 Закону України “Про внесення змін до деяких законів щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей” №900 від 23.12.2015 позивач у зв`язку зі звільненням з органів внутрішніх справ набув право на отримання одноразової допомоги у разі звільнення. Оскільки на день звільнення позивача розрахунок з даного виду допомоги не здійснено, у відповідності до ч. 1 статті 117 КЗпП України суд визначив, що позивач має право  на отримання середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги з 06.11.2015 року по день фактичного розрахунку.
Вирішуючи питання щодо розміру належних позивачеві виплат, суд врахував, що вислуга років ОСОБА_1 складає 11 років 03 місяця 27 днів. Порядок здійснення розрахунку вихідної допомоги врегульовано “Порядком обчислення середньої заробітної плати”, затвердженим Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року, згідно абзацу 4 п. 2 розділу 2 якого, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього порядку.
Згідно останнього абзацу розділу 4 порядку: в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.
Отже, суд, відповідно до довідки №131 від 25.10.2016 року, згідно якої основні види грошового забезпечення на час звільнення позивача – 06.11.2016 року складають: посадовий оклад – 1000 грн., оклад за спец. званням (капітан міліції) – 120 грн., надбавка за вислугу років (25%) – 280 грн. та з урахуванням вислуги років позивача на день звільнення, визначив розмір належних позивачеві виплат.
Під час апеляційного перегляду судом було встановлено, що позивачем в судовому порядку був оскаржений наказ начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області №485 о/с від 06.11.2015, яким позивача було звільнено з посади начальника сектору дільничних інспекторів міліції Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області згідно з п.10-11 розділу XI Закону України “Про Національну поліцію” (справа №804/1382/16).
На час розгляду названої судової справи та до набрання рішенням суду у цій справі законної сили судом апеляційної інстанції ухвалою від 06.02.2020 було зупинено провадження у даній справі та за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 постановою Верховного Суду від 05.03.2021 ухвала суду апеляційної інстанції скасована, справа направлена до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Після прийняття справи до провадження судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 по справі №804/1382/16 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 №485 о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за пп. «г» п.64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, капітана міліції ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника сектору дільничних інспекторів міліції Самарського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області з 07.11.2015. Зобов`язано ГУНП в Дніпропетровській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до п.9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» у ГУ НП в Дніпропетровській області. Стягнуто з ГУ МВС України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 9584,00 грн.
На виконання рішення суду, яке в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору дільничних інспекторів міліції Самарського РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць допущено до негайного виконання, ГУ МВС України в Дніпропетровській області видано наказ від 17.02.2021 № 2о/с, згідно якого внесено зміни до наказу: скасований пункт наказу ГУМВС від 06.11.2015 № 485 о/с в частині звільнення відповідно до пунктів 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» у запас Збройних сил (з поставленням на військовий облік) за п.64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_1 (М-129076) начальника сектора дільничних інспекторів міліції Самарського районного відділу Дніпропетровського міського управління, з 06 листопада 2015 року, з вислугою років на день звільнення: 11 років 03 місяці 27 днів,   ОСОБА_1 вважається працюючим на попередній посаді з 07 листопада 2015 року. Нараховано та виплачено капітану міліції ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, зазначених в позовній заяві ОСОБА_1 від 09.08.2016, для нарахування та виплати позивачеві вихідної допомоги у зв`язку зі звільненням через скорочення штатів, враховуючи наявність факту скасування наказу в частині звільнення останнього з займаної посади та поновлення позивача на попередній посаді з 07 листопада 2015 року.
Відповідно до частини першої ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, у разі звільнення зі служби в тому числі, у зв`язку із скороченням штатів, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
З огляду на викладене, підстава для нарахування та виплати позивачеві одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, у зв`язку із звільненням зі служби через скорочення штатів, відсутня, оскільки скасований наказ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 № 485 о/с в частині звільнення позивача та останній поновлений на попередній посаді.
Доводи позивача стосовно наявності наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 05.05.2021 № 6 о/с, яким з 05.05.2021 позивача звільнено з посади начальника сектора дільничних інспекторів міліції Самарського районного відділу Дніпропетровського міського управління з 05.05.2021 за п.64 «г» (через скорочення штатів), колегія суддів не вважає підставою для задоволення його позовних вимог в редакції, викладеній у позовній заяві та в межах обставин цієї справи, оскільки під час апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції обмежений позовними вимогами та підставами позову, що були заявлені в суді першої інстанції. Тобто, наявність наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 05.05.2021 № 6 о/с, яким позивача звільнено з посади з 05.05.2021, не є підставою для нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги за період та в розмірі, що визначені ним у позовній заяві по даній справі. У разі відмови позивачеві у виплаті зазначеного виду грошової допомоги у зв`язку зі звільненням згідно наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 05.05.2021 № 6 о/с, таке рішення суб`єкта владних повноважень може бути предметом судового оскарження в окремій адміністративній справі.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
При цьому, колегія суддів вважає відсутніми підстави для задоволення апеляційної скарги позивача. Водночас, апеляційну скаргу ГУ МВС України в Дніпропетровській області слід задовольнити; рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.
Окремо колегія суддів зазначає, що позивач скористався своїм правом на захист порушених прав та охоронюваних законом інтересів, обравши способи захисту, що є взаємовиключними. Тобто, підставою для нарахування одноразової грошової допомоги в даному випадку є виключно наказ про звільнення через скорочення штатів, відповідно, за відсутності такого наказу - виплата зазначеного виду грошової допомоги не передбачена законом. 
Керуючись ст.ст. 243, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 в адміністративній справі №804/5067/16  – залишити без задоволення
Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 в адміністративній справі №804/5067/16 – задовольнити. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 в адміністративній справі №804/5067/16 - скасувати в частині задоволених позовних вимог та в цій частині прийняти нове судове рішення, яким в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про стягнення вихідної допомоги, стягнення компенсації за затримку розрахунку -  відмовити.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 в адміністративній справі №804/5067/16 - залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко