ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 р. 	Справа № 440/6083/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.02.2021, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 08.02.21  по справі № 440/6083/20
за позовом              ОСОБА_1  
до             Головного управління ДПС у Луганській області                     
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Луганській області, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 06.06.2019: 
- №53613-5206-1214, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2016 рік у сумі 26548,42 грн; 
- №53611-5206-1214, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2017 рік у сумі 28141,33 грн; 
- №53610-5206-1214, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 28141,33 грн; 
- №53612-5206-1214, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2019 рік у сумі 28141,33 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що донарахування грошових зобов`язань з орендної плати за користування земельною ділянкою, яка знаходиться у зоні проведення антитерористичної операції, перебуває у користуванні не лише його, а й інших орендарів за договором оренди від 06.11.2008 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які також мають нести податковий тягар з орендної плати.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем позано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що спірні податкові повідомлення - рішення направлені за адресою, за якою він на даний час вже не зареєстрований.  Більш того, інші орендарі за договором оренди землі від 06.11.2008 також повинні нести відповідальність. Також зазначив, що земельна ділянка, яка, зокрема й йому передана в оренду, знаходиться на території Сєвєродонецької міської ради Луганської області, де здійснюється антитерористична операція, відтак її використання за цільовим призначенням неможливе. 
Відповідно до відзиву на впеляційну скаргу відповідач зазначає про правомірність донарахування зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за чотири роки у сумі 110972,11 грн, що становить 1/3 частини плати за договором оренди від 06.11.2008, яку має сплатити саме ОСОБА_1 . Вказує, що позивач лише у 2020 році розпочав вживати заходи щодо розірвання означеного договору в судовому порядку, проте станом на теперішній час рішення у справі не прийнято, у зв`язку з чим договір оренди є чинним і підлягає виконанню згідно з чинним законодавством. Посилання ОСОБА_1 щодо неправомірного направлення податкових повідомлень - рішень на час їх прийняття (26.09.2019) за хибною адресою вважає безпідставним, оскільки позивач при зміні своєї адреси до податкових органів у Луганській області з відповідною заявою не звертався, інформація ж про зміну адреси до ГУ ДПС у Полтавській області надійшла лише 07.11.2019.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 06.11.2008 між Сєвєродонецькою міською радою Луганської області в особі заступника голови Головка Ю.О. (орендодавець) та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 укладено договір оренди землі №040841900410, що зареєстрований 08.12.2008.
Відповідно до зазначеного договору орендодавець на підставі рішення сесії Сєвєродонецької міської ради за №2347 від 23.10.2008 надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку - землі промисловості (під 58/100 часток цеху великих блоків), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,7953 га. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 911890,98 грн. Договір укладено на 25 років строком по 23.10.2033 включно. Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі 36475,64 грн на рік, що складає 4,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі: 3039,64 грн протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.
06.06.2019 відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення: 
- № 53613-5206-1214, яким позивачу донараховано податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 26548,42 грн за податковий період 2016 рік (а.с. 53);
- № 53611-5206-1214, яким позивачу донараховано податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 28141,33 грн за податковий період 2017 рік (а.с. 52);
- № 53610-5206-1214, яким позивачу донараховано податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 28141,33 грн за податковий період 2018 рік (а.с. 51);
- № 53612-5206-1214, яким позивачу донараховано податкове зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 28141,33 грн за податковий період 2019 рік (а.с. 50).
Позивач зазначає, що з початком воєнних дій на території м. Сєвєродонецьк орендованою земельною ділянкою за її цільовим призначенням не користується, а з 27.04.2017 він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 
          Про зазначені податкові повідомлення - рішення він дізнався з отриманого 27.07.2020 позову про стягнення з нього податкового боргу в сумі 110972,41 грн.
          Не погоджуючись із правомірністю нарахування вищезазначених грошових зобов`язань, позивач звернувся до суду з даним позовом, вимагаючи скасувати спірні податкові повідомлення-рішення.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Частиною 1 ст. 96 Земельного кодексу України зазначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельних податок або орендну плату. 
Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
          Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
          Статтею 269 Податкового кодексу України визначено, що платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
          Згідно з положеннями пунктів 288.1, 288.4 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
          За пунктом 288.7 статті 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 Податкового кодексу України.
          Відповідно до вимог статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
          За приписами пункту 286.5. статті 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.
          Матеріалами справи встановлено, що спірними податковими повідомленнями-рішеннями позивачеві визначено суму грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб згідно з договором оренди землі від 06.11.2008 №040841900410 за податкові звітні періоди 2016-2019 років.
Позивач зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення навмисно надіслані відповідачем за його колишньою адресою у м. Сєвєродонецьк з метою їх неотримання платником податків. 
Матеріалами справи встановлено, що податкові повідомлення - рішення від 06.06.2019 №53613-5206-1214, №53611-5206-1214, №53610-5206-1214, №53612-5206-1214 направлені відповідачем на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . Однак поштове відправлення залишилося не врученим з відміткою поштового оператора "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 54).
          Згідно з офіційними ідентифікаційними даними ОСОБА_1 був зареєстрований фізичною особою-підприємцем у період з 28.03.2013 по 24.04.2014 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 48), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 01.02.2021 (а.с. 65-68).
          Ця ж адреса значиться у договорі оренди землі від 06.11.2008 №040841900410, укладеному між позивачем та Сєвєродонецькою міською радою.
          Відповідно до пунктів 42.1, 42.1, 42.3 статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.
          Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
          Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
          За приписами пункту 70.7 статті 70 Податкового кодексу України, пунктів 1 та 2 розділу ІХ Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 №822 фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР (додаток 12) або Заяви за формою № 5ДРП  (додаток  13) відповідно. 
          Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання. Фізичні особи, які тимчасово перебувають за межами населеного пункту проживання, подають зазначені заяви особисто або через представника до будь-якого контролюючого органу.
          На даний час згідно з паспортними даними ОСОБА_1 з 27.04.2017 зареєстрований Виконкомом Гребінківської міської ради за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7).
Однак, інформація про зміну адреси до Головного управління ДПС у Луганській області надійшла лише 07.11.2019, що підтверджується витягом з реєстраційних та облікових даних з реєстру самозайнятих осіб.
          Таким чином, порушення з боку ГУ ДПС у Луганській області щодо порядку направлення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень платнику податків відсутні.
Щодо доводів позивача про те, що він не має нести відповідальність за несплату податкових зобов`язань з орендної плати одноособово з огляду на факт підписання договору оренди землі й іншими орендарями - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з поданим ГУ ДПС у Луганській області розрахунком розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2016-2019 роки згідно з договором оренди землі №040841900410 від 06.11.2008 орендну плату розраховано на одного орендаря виходячи з таких показників: площа земельної ділянки 2651 м2, нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 303 963,67 грн, прийнятий для розрахунку розмір орендної плати відсоток нормативно грошової оцінки земельної ділянки - 4%.
Відповідно до п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України коефіцієнти індексації нормативно грошової оцінки земель становлять: за 2008 рік - 1,152 (застосовується у 2009 році); за 2009 рік - 1,059 (застосовується у 2010 році); у 2011-2013 роках - 1; за 2014 рік - 1,249 (застосовується у 2015 році); за 2015 рік - 1,433 (застосовується у 2016 році); за 2016 рік - 1,06 (застосовується у 2017 році); за 2017-2019 роки - 1. 
          Враховуючи ці коефіцієнти індексації, річна сума орендної плати за ділянку становить за 2016 рік - 26548,42 грн, за 2017 рік - 28141,33 грн, за 2018 рік - 28141,33 грн, за 2019 рік - 28141,33 грн.
Отже, посилання позивача на те, що інші орендарі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають обов`язки та повинні нести відповідальність за договором оренди є хибними, оскільки зобов`язання в сумі 110972,11 грн. нараховані виключно з розрахунку на одного орендаря, що підтверджується розрахунком, який міститься в матеріалах справи.
Щодо посилань апелянта, як на підставу протиправності спірних в цій справі податкових повідомлень-рішень, що Луганським окружним адміністративним судом 21.12.2020 прийнято рішення за позовом ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 18.07.2019 до ГУ ДПС у Луганській області по справі № 360/4007/20, яким задоволені його позовні вимоги, і підстави справи № 360/4007/20 є аналогічними цій справі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 скасовано, та прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .
Щодо посилань позивача про початок антитерористичної операції на території Сєвєродонецької міської ради Луганської області і, як наслідок, неможливість використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням та виконувати власні обов`язки за договором оренди землі від 06.11.2008 №040841900410. колегія суддів зазначає наступне.
          Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.
          Відповідно до ст. 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 №1669-VII (надалі - Закон №1669) період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014
          На виконання Закону №1669 розпорядженнями Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 та від 02.12.2015 №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, до якого включено, зокрема, м. Сєвєродонецьк Луганської області.
          Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції чинній до 08.06.2016) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.
          Таким чином, суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, в силу норм ст. 6 Закону № 1669 (чинної до 08.06.2016) були звільнені безпосередньо від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.
          З 08.06.2016 статтею 6 Закону № 1669 (з урахуванням змін, внесених Законом № 1365-VIII від 17.05.2016) передбачено звільнення суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, а саме - перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджені Кабінетом Міністрів України.
          Статтею 7 Закону №1669 (в редакції чинній з 08.06.2016) передбачено скасування суб`єктам господарювання орендної плати за користування державним та комунальним майном, розташованим в населених пунктах, згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.
          Пунктом 38.7 Прикінцевих положень Податкового Кодексу України також передбачено звільнення від нарахування та сплати за землю (земельний податок та орендна плата за землю за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, які розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.
          Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1276-р) затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та Перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, до яких місто Сєвєродонецьк Луганської області не віднесено.
          Як видно з матеріалів справи, позивач був зареєстрований на території м. Сєвєродонецьк Луганської області. Земельна ділянка, яка належить позивачу на праві користування, також розташована на території м. Сєвєродонецьк Луганської області. 
          Оскільки орендована позивачем земельна ділянка не розташована на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, то посилання позивача на положення статей 1, 6 Закону №1669 колегія суддів вважає безпідставними.
          Відтак з 08.06.2016 позивач не звільняється від обов`язку сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. 
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.  
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 по справі № 440/6083/20 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    Л.В. Мельнікова