Ухвала                                      
28 липня 2021 року
м. Київ
справа № 264/881/18
провадження № 61-10686ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу Кабінету міністрів України на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 лютого 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 26 травня 
2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої в результаті вчинення терористичних актів під час проведення антитерористичної операції,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України, в якому просив стягнути на його користь матеріальну шкоду у сумі 3 000 000,00 грн та моральну шкоду у розмірі 1 000 000,00 грн.
 
Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 26 травня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої в результаті вчинення терористичних актів під час проведення антитерористичної операції у м. Донецьк задоволено частково.
Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 150 000,00 грн. 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
25 червня 2021 року Кабінет Міністрів України засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 11 лютого 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 26 травня 
2021 року (надійшла до суду 29 червня 2021 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 01 липня 2021 року касаційну скаргу Кабінету Міністрів України залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано доплатити судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
У наданий судом строк заявник надав до суду на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 01 липня 2021 року платіжне доручення про доплату судового збору.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставами касаційного оскарження рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 11 лютого 2021 року та постанови Донецького апеляційного суду від 26 травня 2021 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права             у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2019 року у справі № 910/378/19 провадження № 12-23гс20);
- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування приписів Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга Кабінету Міністрів України подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої в результаті вчинення терористичних актів під час проведення антитерористичної операції, за касаційною скаргою Кабінету міністрів України на рішення Іллічівського районного суду 
м. Маріуполя Донецької області від 11 лютого 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 26 травня 2021 року.
Витребувати з Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області вищевказану цивільну справу (№ 264/881/18).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 27 серпня 2021 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих 
до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Г. В. Коломієць
 
       Д. Д. Луспеник
       
       Ю. В. Черняк