Ухвала
16 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 493/1348/20
провадження № 51 - 4474 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 16 лютого 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 07 червня 2021 року,  
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України(далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Так, за змістом ст. 427 КПК, в касаційній скарзізазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність(ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для скасування або зміни такого рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судами нижчих інстанцій, однак у мотивувальній частині своєї скарги лише цитує зміст постанов Пленуму Верховного Суду України та норми кримінального Закону без належних доводів щодо неправильного його застосування.
Також, вказує на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, проте не наводить достатніх підстав такої позиції, алише формально посилається на несправедливість призначеного ОСОБА_5 покарання. 
Крім того, сторона захисту зазначає, що засуджений як на досудовому так і на судовому слідстві визнавав свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, однак при цьому просить Суд перекваліфікувати його дії з п. 1 ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст.115 Кримінального кодексу України (далі – КК) на ч. 4 ст. 296 КК, чим допускає суперечності.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, у касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить провести судовий розгляд в суді касаційної інстанції за участю її та засудженого ОСОБА_5 , однак вона не надала касаційному суду жодного підтвердження того, що її підзахисний дійсно бажає брати участь у касаційному розгляді.
За таких обставин,  колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 16 лютого 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 07 червня 2021 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6                                          ОСОБА_2                                                    ОСОБА_3