ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" серпня 2021 р.           Справа№ 910/3164/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Алданової  С.О.
суддів:            Зубець  Л.П. 
          Мартюк  А.І. 
 
при секретарі судового засідання Позюбан А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Логістікс»  на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021

у справі № 910/3164/21 (суддя: Щербаков С.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллінецьке» 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Логістікс» 
про стягнення 451 572, 22 грн,

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Іллінецьке» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Логістікс» про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 451 572, 22 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежно виконано свої зобов`язання за договором поставки в частині оплати поставленого позивачем товару.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/3164/21 позовні вимоги ТОВ «Іллінецьке» - задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Гуд Логістікс» на користь ТОВ «Іллінецьке» 451 572, 22 грн - заборгованості та 6 773, 58 грн - судового збору. 
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТОВ «Гуд Логістікс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №  910/3164/21 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що заборгованість за поставлену продукцію у пред`явленому позивачем розмірі відсутня внаслідок проведеного відповідачем зарахування зустрічних однорідних вимог щодо оплати основного боргу за поставлений товар на суму нарахованих відповідачем за порушення позивачем строку поставки штрафних санкцій (неустойки). На переконання відповідача, суд, оцінюючи правочин щодо зустрічного зарахування, невірно застосував принцип безспірності. Також, відповідач вважає, що судом помилково не застосовано строк позовної давності.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2021, справа № 910/3164/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Майданевич А.Г., Руденко М.А.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Руденко М.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2021, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Майданевич А.Г., Мартюк А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Логістікс» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі № 910/3164/21 та повідомлено учасників справи про те, що її розгляд відбудеться 16.08.2021 р.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Майданевича А.Г., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачаем, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2021 справу №910/3164/21 за апеляційною скаргою ТОВ «Гуд Логістікс» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 прийнято до провадження визначеним складом суду.
Представник відповідача в судовому засіданні 16.08.2021 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Представник позивача в судовому засіданні 16.08.2021 заперечив проти доводів апелянта та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження. 
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 05.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іллінецьке» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гуд Логістікс» (далі - покупець) укладено договір поставки № 05102017/А, відповідно до умов якого (в редакції додаткової угоди №1 від 09.10.2017) постачальник зобов`язується поставити сільськогосподарську продукцію, в асортименті, кількості та по цінам, вказаним у таблиці (яка наведена в договорі), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму на умовах, визначених цим договором, а саме: кукурудза 3 класу врожаю 2017 Код УКТ ЗЕД 10059000, у кількості 1034, 530 т, загальна вартість 4 171 742, 23 грн (у т.ч. ПДВ - 695 286, 92 грн).
Відповідно до п. 2.3. договору, покупець оплачує попередню оплату в розмірі 50  % вартості всієї партії товару протягом 5 банківських днів з моменту підписання договору. 
Згідно п. 2.4 договору, балансовий платіж у розмірі 50 % від вартості кожної партії товару сплачується протягом 3 банківських днів після отримання реєстру на прийнятий товар та реєстрації податкових накладних, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, що вказаний в п. 9 договору. Постачальник зобов`язаний при цьому надати рахунок-фактуру на всю кількість товару за допомогою факсимільного або електронного зв`язку, за реквізитами, що вказані в п. 9 цього договору, для оплати його покупцем.
Не пізніше наступного дня від дати передачі товару постачальник зобов`язаний надати покупцеві наступні документи: видаткову накладну, виписану в день поставки товару; зареєстровану в ЄРПН електронну податкову накладну у відповідності до вимог податкового законодавства.
Пунктом 4.3. договору передбачено, що товар повинен бути поставлений покупцю в період з 06.10.2017 року по 11.10.2017 року.
У відповідності до п. 4.8. договору, постачальник на кожну партію товару надає наступні документи: рахунок-фактуру на партію товару (оригінал або факсокопія); податкову накладну (в електронному вигляді); товарно-транспортну накладну (далі ТТН) (оригінал) на товар, оформлену належним чином у відповідності з вимогами чинного законодавства України; видаткову накладну (оригінал) на товар, оформлену належним чином у відповідності з вимогами чинного законодавства України.
Згідно п. 5.3. договору, у випадку несвоєчасної поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який вона нараховується, від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення, у випадку істотного (на строк понад 3 робочих дні), порушення постачальником строку (терміну) поставки товару (партії товару), визначеного цим договором та/або у випадку непоставки товару (партії товару), та/або у випадку відмови від поставки товару (партії товару), та/або у випадку поставки неякісного товару (партії товару) та/або у випадку неповної передачі постачальником документів, постачальник зобов`язується сплатити на користь покупця штраф у розмірі 10 % від загальної вартості (ціни) (з ПДВ) товару (партії товару), яка визначається в рахунку(ах)-фактурі(ах) та специфікації, а також покупець вправі застосувати до постачальника оперативно-господарську санкцію у вигляді притримання оплати товару до моменту усунення постачальником відповідного порушення.
Відповідно до п. 5.7. договору, сплата стороною штрафу та/або пені (неустойки) не звільняє жодну зі сторін від обов`язку повністю, реально та належним чином виконати усі свої зобов`язання по даному договору та від обов`язку повністю відшкодувати протилежній стороні усі збитки, завдані невиконанням (неналежним виконанням) своїх зобов`язань за цим договором. Штраф (пеня, неустойка) підлягають стягненню у повному обсязі, незалежно від відшкодування збитків.
Даний договір вступає в силу з дати його підписання та діє до 31.12.2017 року, але в будь-якому разі до фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 8.1. договору).
Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що правовідносини сторін у даній справи виникли з договору поставки №05102017/А, на підставі якого позивач зобов`язався поставити, а відповідач оплатити поставлений позивачем товар у визначений договором строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Статтею 655 ЦК України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. 
Згідно ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Частиною другою статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання умов договору позивачем поставлено відповідачеві товар на загальну суму 4171746, 36 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними та податковими накладними, а також, видатковими накладними, які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств, а саме: № 96 від 11.10.2017 на суму 334 294, 58 грн, № 93 від 17.10.2017 на суму 806 500, 00 грн, № 95 від 19.10.2017 на суму 278 242, 78 грн, № 108а від 25.10.2017 на суму 269 871, 30 грн, № 108б від 26.10.2017 на суму 289 840, 26 грн, № 108д від 28.10.2017 на суму 490 550, 08 грн, № 108г від 27.10.2017 на суму 419 997, 38 грн, № 109а від 29.10.2017 на суму 1001016, 70 грн, № 109б від 30.10.2017 на суму 281 432, 48 грн. 
Натомість відповідач за поставлений товар розрахувався частково у сумі 3720174,14 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Викладене у сукупності свідчить про те, що за Товариством з обмеженою відповідальністю «Гуд Логістікс»  утворилась заборгованість у розмірі 451 572, 22 грн.
Доказів виконання відповідачем зобов`язання по сплаті заборгованості у розмірі 451 572, 22 грн., - матеріали справи не містять.
Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Відсутності своєї вини щодо несвоєчасної та неповної оплати прийнятого від позивача товару, - відповідачем не доведено.
Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 ЦК України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати поставленого товару у розмірі 451 572, 22 грн., з огляду на що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
При цьому, колегія суддів зазначає про безпідставність викладених в апеляційній скарзі тверджень відповідача про припинення його зобов`язання з оплати шляхом проведення зустрічного зарахування з огляду на наступне.
В обґрунтування вказаної позиції відповідач посилається на те, що позивачем порушено строки поставки.
Відповідач зазначає, що пунктом 4.3. договору передбачено, що товар повинен бути поставлений покупцю в період з 06.10.2017 року по 11.10.2017 року, з огляду на що за видатковими накладними № 93 від 17.10.2017, № 95 від 19.10.2017, № 108а від 25.10.2017, № 108б від 26.10.2017, № 108д від 28.10.2017, № 108г від 27.10.2017, №  109а від 29.10.2017, № 109б від 30.10.2017 товар позивачем поставлено з пропуском строку встановленого п. 4.3. договору.
Згідно п. 5.3. договору, у випадку несвоєчасної поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який вона нараховується, від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення, у випадку істотного (на строк понад 3 робочих дні), порушення постачальником строку (терміну) поставки товару (партії товару), визначеного цим договором та/або у випадку непоставки товару (партії товару), та/або у випадку відмови від поставки товару (партії товару), та/або у випадку поставки неякісного товару (партії товару) та/або у випадку неповної передачі постачальником документів, постачальник зобов`язується сплатити на користь покупця штраф у розмірі 10 % від загальної вартості (ціни) (з ПДВ) товару (партії товару), яка визначається в рахунку(ах)-фактурі(ах) та специфікації, а також покупець вправі застосувати до постачальника оперативно-господарську санкцію у вигляді притримання оплати товару до моменту усунення постачальником відповідного порушення.
Відповідач звертався до позивача з претензією № 1/18 від 18.01.2018, у якій з посиланням на порушення позивачем строків поставки товару повідомив про нарахування позивачу на підставі п. 5.3. договору пені у розмірі 34397, 59 грн та штрафу у сумі 417174, 63 грн, на загальну суму 451 572, 22 грн та запропонував підписати проект угоди про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог (а.с. 50).
В подальшому, відповідачем надіслано позивачу заяву № 2/30 від 30.03.2018 про зарахування зустрічних вимог на суму 451 572, 22 грн, відповідно до якої на підставі ст. 601 ЦК України відповідач повідомив про припинення зобов`язання ТОВ «Гуд Логістікс» перед ТОВ «Іллінецьке» з оплати вартості поставленої кукурудзи за договором поставки № 05102017/А від 05.10.2017 на суму 451 572, 22 грн, шляхом зарахування зустрічної грошової вимоги ТОВ «Гуд Логістікс» до ТОВ «Іллінецьке» по оплаті ТОВ «Іллінецьке» штрафних санкцій за порушення строків поставки товару на суму 451 572, 22 грн.
Вказаними обставинами відповідач також обґрунтовував як свою позицію під час розгляду справи судом першої інстанції, так і свою апеляційну скаргу.
Згідно з ст. ст. 202, 203 ГК України зобов`язання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування.
До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Загальні підстави припинення зобов`язань визначено у ст. 598 ЦК України, згідно з якою зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Статтею 601 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.
За ч. 1 ст. 601 ЦК України вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема, грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
Отже, для зарахування вимог необхідне додержання трьох умов: вимоги повинні бути зустрічними, однорідними та такими, строк виконання яких або настав, або визначений моментом пред`явлення вимоги.
З огляду на положення чинного законодавства, зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку має на меті оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, що становлять предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №922/359/19 та від 28.02.2018 у справі №910/4312/17.
Слід зазначити, що однією із важливих умов, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог,  є безспірність вимог, які зараховуються,  а саме відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань.  Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи невідповідність будь-якій із наведених умов виключає можливість зарахування у добровільному порядку.
Таким чином, для задоволення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог слід встановити наявність таких умов: зустрічність вимог, однорідність цих вимог, строк виконання яких настав та прозорість вимог, тобто відсутність спору між сторонами щодо характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання, оскільки лише за наявності всіх умов у сукупності можливо здійснити таке зарахування.
Подібну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 14.07.2020 у справі № 910/10471/19, від 24.01.2018 у справі № 908/3039/16, від 05.04.2018 у справі № 910/13205/17 та від 13.11.2018 у справі № 914/163/14, а також від 12.11.2020 у справі №904/3173/19.
При цьому у постанові Верховного Суду від 18.09.2019 р. у справі №  607/6663/16-ц (провадження № 61-16791св18) викладено правову позицію відповідно до якої: «ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах, чого не було дотримано у даному випадку.»
Водночас, позивач листом від 16.04.2018 заперечив проти проведення зарахування зустрічних однорідних вимог та просив відповідача погасити заборгованість за поставлений товар у розмірі 451  572, 22 грн.
Доказів подальшого пред`явлення відповідачем позову про стягнення з позивача штрафних санкцій (неустойки), - до матеріалів справи не надано. 
Таким чином, відповідачем не доведено безспірності пред`явлених до зарахування вимог, а відповідно і не доведено факту припинення зобов`язання по сплаті позивачу заборгованості за поставлений товар.
Також колегія суддів зазначає про помилковість тверджень скаржника щодо необхідності застосування строку позовної давності.
Заяву про застосування позовної давності обґрунтовано тим, що строк на оскарження в судовому порядку проведеного відповідачем зарахування зустрічних однорідних вимог на суму штрафних санкцій сплив 15.04.2019.
Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст. 257 ЦК України).
Частиною 5 статті 261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
Колегія суддів зазначає, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості у розмірі 451 572, 22 грн., яку нараховано у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого товару за договором поставки №05102017/А, а не оскарження заяви відповідача про зарахуванням зустрічних однорідних вимог, що свідчить про відсутність правових підстав для застосування строків позовної давності.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/3164/21 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. 
Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Логістікс»  на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/3164/21 підлягає залишенню без задоволення. 
Судовий збір, сплачений стороною у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладається на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, п.  1 ч.  1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Логістікс»  на рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/3164/21 залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/3164/21 залишити без змін.
3.          Судовий збір, сплачений стороною у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Гуд Логістікс».
4.          Справу №910/3164/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.  

Головуючий суддя                                                            С.О. Алданова 

Судді                                                                                Л.П. Зубець

                                                                                А.І. Мартюк

Повний текст постанови складено та підписано 30.08.2021 у зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П. у відпустці.