УХВАЛА

11 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 320/5262/20
адміністративне провадження № К/9901/27034/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е.,
суддів - Радишевської О.Р., Шевцової Н.В.,
перевіривши  касаційну скаргу  адвоката Коваля Ростислава Олександровича, який діє в інтересах Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, 
на постанову  Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року
у справі №    320/5262/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про визнання протиправними дій та визнання протиправною та скасування постанови, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, в якому просив:
- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича щодо винесення постанови від 23.12.2019 у межах виконавчого провадження ВП №60934419 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 6926847,58 грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 23.12.2019 у межах виконавчого провадження ВП №60934419 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 6926847,58 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020    року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020    року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича щодо винесення постанови від 23.12.2019 року у межах виконавчого провадження ВП №60934419 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 6926847,58 грн.
Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 23.12.2019 року у межах виконавчого провадження ВП №60934419 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 6926847,58 грн.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокатаом Ковалем Ростиславом Олександровичем, який діє в інтересах Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.
Частиною 1  статті 55 Конституції України  встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Статтею 129 Конституції України  однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує  ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Відповідно до частини 1  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини 3  статті 3 КАС України  провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 року відкрито провадження у справі №320/5262/20 та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Пунктом 2 ч. 5  статті 328 КАС України  передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах,  розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження  (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу  розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до ч. 1  статті 257 КАС України  за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Крім того, згідно з ч. 2  статті 257 КАС України  за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч. 4  статті 257 КАС України  за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим,  стаття 287 КАС України  регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Водночас, відповідно до частини третьої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями  280,  281,  287,  288  цього  Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Предметом розгляду даної справи є визнання неправомірними дій та скасування постанови приватного виконавця про стягнення з боржника основної суми винагороди.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Оскаржуючи судове рішення у справі щодо скасування постанов державного виконавця, особливості провадження якої регулюються    статтею 287 КАС України, заявник касаційної скарги не зазначає, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
При цьому, цитування практики Верховного Суду не є належним обгрунтуванням касаційної скарги, а також не доводить, що розгляд зазначеної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Посилання скаржника на статті  Кодексу адміністративного судочинства України, не дає підстав для відкриття касаційного провадження, оскільки відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції.
На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний заявником касаційної скарги спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду цієї касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії адміністративних справ.
Відповідно до пункту 5 частини першої  статті 333 КАС України    суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Аналіз правових норм та обставин справи доводить про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями  3,  13,  287,  328,  330,  333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Коваля Ростислава Олександровича, який діє інтересах Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року у справі №  320/5262/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про визнання протиправними дій та визнання протиправної та скасування постанови.
Копію даної ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                                                                                 В. Е. Мацедонська
Судді                                                                                                                                                                                                         О. Р. Радишевська
                                                                                                                                                                                                                           Н. В. Шевцова