УХВАЛА        
 
29 липня 2021 року
 
м. Київ
 
справа № 369/12604/17
 
провадження № 61-12481ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду                            Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Хоменко Тетяна Леонідівна, про визнання недійсними заяви та пунктів договорів купівлі-продажу, визнання земельної ділянки і садового будинку спільною сумісною власністю подружжя, стягнення компенсації вартості майна, визнання права власності на майно,
 
ВСТАНОВИВ :
 
26 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.
 
Статтею 390 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну   частини   судового  рішення,  або  у  разі  розгляду   справи 
 
(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Частиною третьою статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
У поданій касаційній скарзі заявник не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, а також не надає належних та допустимих доказів на підтвердження поважних причин пропуску процесуального строку (наприклад, конверт поштової кореспонденції суду). 
 
Частиною третьою статті 393 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга підлягає залишенню без руху і протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку, навівши поважні причини для поновлення строку та подавши відповідні належні докази.
 
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Таким чином заявнику необхідно надати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, а також, відповідні докази, які підтверджують причини пропуску строку на касаційне оскарження.
 
Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 7 пунктом              1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», не сплачений.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 600 грн.
 
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом заявленого позову є дві вимоги майнового характеру:
-          стягнення компенсації вартості земельної ділянки у розмірі               73 370 грн;
-          визнання права власності на 1/2 частини садового будинку вартістю 3 380 000 грн (3 380 000 / 2 = 1 690 000).
 
Тому розмір судового збору за подання позову майнового характеру становив 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, 8 тис. грн (1 600 х 5 = 8 000).
 
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (8 000 х 200% = 16 000). 
 
Таким чином, за подання касаційної скарги за вимоги майнового характеру заявник має сплатити судовий збір у розмірі 16 тис. грн.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Предметом заявленого позову є чотири вимоги немайнового характеру:
1) визнання недійсною заяви від 21 жовтня 2015 року за реєстровим              № 1160;
2) визнання недійсним пункт 10 договору купівлі-продажу садового будинку від 21 жовтня 2015 року;
3) визнання недійсним пункт 10 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 жовтня 2015 року;
4) визнання земельної ділянки і садового будинку спільною сумісною власністю подружжя.
 
Тому розмір судового збору за подання позову немайнового характеру становив 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб -             2 560 грн (1 600 х 0,4 х 4= 2 560).
 
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (2 560 х 200% = 5 120).
 
Таким чином, за подання касаційної скарги за вимоги немайнового характеру заявник має сплатити судовий збір у розмірі 5 120 грн.
 
Враховуючи, що предметом заявленого позову пред`явлено вимоги майнового характеру (стягнення компенсації вартості майна, визнання права власності на майно )та вимоги немайнового характеру (визнання недійсними заяви та пунктів договорів купівлі-продажу, визнання земельної ділянки і садового будинку спільною сумісною власністю подружжя), частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що заявнику необхідно сплатити судовий збір за ставками, встановленими за подання касаційної скарги майнового та немайнового характеру (16 000 + 5 120 = 21 120).
 
Отже, заявник має сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 21 120 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до             ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначений статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею               392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 березня 2021 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 27 серпня               2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                      В. С. Жданова