П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/10139/20	
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса
                                                                                                            Повний текст судового рішення складений 03.12.2020р.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
судців Градовського Ю.М., Яковлева О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року у справі за позовом    ОСОБА_1 до   військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2020р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини (надалі – в/ч)   НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо виплати їй не в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.11.2017р. по 23.08.2018р.; зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.11.2017р. по 23.08.2018р. в сумі 37650,70грн із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.11.2017р. по 28.02.2018р. – «січень 2008 року», а в період з 01.03.2018р. по 23.08.2018р. – «березень 2018р.» з урахуванням абз.4 п.5  постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, з урахуванням раніше виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період проходження ОСОБА_1 військової служби з 01.11.2017р. по 23.08.2018р. відповідачем не в повному обсязі нараховувалася та виплачувалася їй індексація грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці у зв`язку зі зростанням споживчих цін.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2020р. відмовлено у задоволенні позову, оскільки відсутні підстави для застосування (базового місяця) в період з 01.11.2017р. по 28.02.2018р. – «січень 2008 року», а в період з 01.03.2018р. по 23.08.2018р. – «березень 2018р.» з урахуванням абз.4 п.5  постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, позивач подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що місяцем для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовим місяцем) в розумінні Постанови №1078 за період з 01.11.2017р. по 28.02.2018р. - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018р. по 23.08.2018р. - березень 2018р., відповідно до постанови КМУ від 07.11.2007р. № 1294, яка набрала чинності з 01.01.2008р. та якою в останнє підвищено посадові оклади військовослужбовців.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

ОСОБА_1 у період з 01.11.2017р. по 23.08.2018р. проходила військову службу у в/ч НОМЕР_1 .
28.01.2020р. позивач звернулася до в/ч НОМЕР_1 з заявою про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 30.08.2016р. по 28.02.2018р. в сумі 63  805,94 грн.; проведення перерахунку та доплати індексації грошового забезпечення (враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 року) за період з 01.03.2018р. по 23.08.2018 р.; нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на всю суму заборгованості станом на дату повного розрахунку; нарахування та виплати середнього заробітку за період з 24.08.2018р. по дату повного розрахунку. /а.с.13/
Листом в/ч НОМЕР_1 від 11.03.2020р. № №629 повідомлено ОСОБА_1 , про відсутність інформації щодо грошового забезпечення та виплати індексації в період з 30.08.2016р. по 31.10.2017р. Рекомендовано звернутись до військової частини НОМЕР_2 . /а.с.14/
Не погоджуючись з відмовою в/ч НОМЕР_1 у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 30.08.2016р. по 31.10.2017р., позивач 04.05.2020р. звернулася з адміністративним позовом до Одеського окружного адміністративного суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2020р. у справі №420/3753/20 (набрало законної сили 15.09.2021р.) позовні вимоги ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 задоволено частково; визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.11.2017р. по 23.08.2018р.; зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.11.2017р. по 23.08.2018р.; в задоволенні решти позовних вимог  відмовлено.
22.09.2020р. Одеським окружним адміністративним судом видано в/ч НОМЕР_1 виконавчий лист №420/3753/20.
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2020р. у справі №420/3753/20, відповідачем 25.09.2020р. було виплачено на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в сумі 1299,66грн. /а.с.22/
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо належного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.11.2017р. до 23.08.2018р., позивач звернулася з даним позовом до суду.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Приписами ст.43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» за №1282-ХІІ від 3.07.1991р. (надалі - Закон №1282).
Положеннями ст.2 Закону №1282-ХІІ встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
У відповідності до ст.4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103%.
За правилами ст.5 Закону №1282-ХІІ, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ за №1078 від 17.07.2003р..
Згідно з п.1-1 цього Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Відповідно до п.6 зазначеного Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Аналізуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
У справі «Кечко проти України» (Заява №63134/00) Європейський суд з прав людини наголосив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23). Тобто, коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні ст.1 Першого протоколу.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/3753/20 від 13.08.2020р. в/ч НОМЕР_1 здійснено розрахунок та виплачено індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 01.11.2017р. по 28.02.2018р. у розмірі 1299,66грн. із застосуванням у вказаний період базового місяця січень 2016р..
Однак, відповідно до п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003р. №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п.2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Тобто, він є базовим для обчислення індексу споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
При цьому, у разі підвищення посадових окладів у місяці, в якому право на індексацію ще не виникло, такий місяць є базовим.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 7.11.2007р. №1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 1 січня 2008р., а отже січень 2008р. є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення. 
Зі вступом в дію постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців, наступним підвищенням посадових окладів військовослужбовців було 01 березня 2018р.
Зважаючи на вищевикладене, оскільки у період проходження служби в Збройних Силах України підвищення посадового окладу позивача за посадою відбулось у січні 2008р., та березні 2018р., тому обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації має здійснюватись наростаючим підсумком за період з січня 2008 року, та відповідно з 01.03.2018 року.
Враховуючи зазначене, судова колегія вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум індексації грошового забезпечення, з 01.11.2017р. по 28.02.2018р., застосувавши при нарахуванні та виплаті індексації місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача (базовий місяць) січень 2008р., та в період з 01.03.2018р. по 23.08.2018. (базовий місяць) березень 2018р., оскільки підвищення посадових окладів для військовослужбовців не відбувалось з січня 2008р., та з 01.03.2018р.
При цьому, в даному випадку виключно до компетенції відповідача відноситься розрахунок суми індексації, що підлягає виплаті позивачу, а тому у суду відсутні підстави визначати розмір індексації.
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи                                          неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року скасувати.
Ухвалити у справі постанову, якою визнати протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 не в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.11.2017р. по 23.08.2018р.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.11.2017р. по 28.02.2018р. – «січень 2008 року», а в період з 01.03.2018р. по 23.08.2018р. – «березень 2018р.» з урахуванням абз.4 п.5  постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, та раніше виплачених сум.
В іншій частині позову відмовити.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.