Ухвала
Іменем України 
13 липня 2021 року
м. Київ
справа № 335/12985/18
провадження № 51-6002 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5  на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2021 року стосовно ОСОБА_5 , 
встановив:  
Захисник ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування вищезазначених судових рішень та закриття кримінального провадження. Разом із поданою касаційною скаргою до Верховного Суду надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2020 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2021 року. В обґрунтування поважності пропуску зазначеного строку захисник посилається на те, що мати засудженого ОСОБА_5 звернулася до нього за правовою допомогою лише 30 червня 2021 року. Вказує, що засуджений ОСОБА_5 не може отримати у виправній установі правову допомогу та у встановлений законом строк звернутися до Суду із касаційною скаргою.
Відповідно до вимог ч. 2  ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК України строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті  обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від  волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи  труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.
Проте, подана касаційна скарга із проханням про поновлення строку на касаційне оскарження не містить будь-якого обґрунтування підстав для поновлення цього строку, оскільки переконливих аргументів на підтвердження поважності причин, через які сторона захисту не мала об`єктивної можливості подати касаційну скаргу протягом трьох місяців із дня оголошення рішення судом апеляційної інстанції, за текстом поданого клопотання не наведено. 
При цьому, формальне посилання захисника на факт укладення договору про надання правової допомоги ОСОБА_5 лише 30 червня 2021 року не свідчить про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження з огляду на приписи вищевказаних статей.
Крім того, як вбачається із матеріалів провадження, 14 червня 2021 року укладено договір про надання правової допомоги між матір`ю засудженого ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 .
При цьому, касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду ухвалою від 01 липня 2021 року було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2021 року стосовно ОСОБА_5 .
Таким чином, посилання захисника ОСОБА_4 про те, що засуджений ОСОБА_5 позбавлений можливості отримати у виправній установі правову допомогу та у встановлений законом строк звернутися із касаційною скаргою, також не є слушним.
За таких обставин Суд не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження захисником ОСОБА_4 вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2020 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2021 року.
Відповідно до п.  3 ч.  3 ст. 429 КПК України касаційна скарга разом з усіма доданими до неї матеріалами підлягає поверненню особі, яка її подала.
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 та 441 КПК України, Суд
постановив:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4  про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2020 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2021 року відмовити.
Касаційну скаргузахисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 24 березня 2021 року стосовно ОСОБА_5 повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                                  ОСОБА_3