ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2021 року                                                                                      Справа № 903/270/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Саврій В.А. ,  суддя Юрчук М.І. 
без виклику (повідомлення) учасників справи
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Романюк Оксани Сергіївни на рішення Господарського суду Волинської області, ухвалене 15.06.2021, повне рішення складено  15.06.2021 у справі № 903/270/21 
за позовом: Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Київ
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Романюк Оксани Сергіївни, м. Луцьк
про     стягнення 52234,23 грн.

В квітні 2021 Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Господарського суду Волинської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Романюк Оксани Сергіївни про стягнення 52 234,23 грн заборгованості, з них: 46 135,40 грн - заборгованість за кредитом; 1 898,83 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 4 200,00 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.
Вимоги позивача обґрунтовані порушенням відповідачем умов кредитного Договору від 04.03.2020 в частині повернення кредитних коштів у передбачений цим договором термін та не сплати в повному обсязі процентів, у тому числі у вигляді щомісячної комісії.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 15.06.2021 у справі № 903/270/21, позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Фізичної особи-підприємця Романюк Оксани Сергіївни про стягнення 52 234,23 грн заборгованості задоволено.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Романюк Оксани Сергіївни на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» 52 234,23 грн - заборгованості, з них: 46 135,40 грн - заборгованість за кредитом; 1 898,83 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 4 200,00 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 2 270,00 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем кредитних коштів відповідачу та доведено порушення останнім договірних зобов`язань в частині повного та своєчасного повернення сум наданих за договором кредитних коштів, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем     по тілу кредиту в сумі 46 135,40 грн, по відсотках у сумі 1 898,83 грн та по відсотках у вигляді щомісячної комісії у розмір 4 200,00 грн.
Відповідач  Фізична особа-підприємець Романюк Оксана Сергіївна, не погоджуючись з  ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Волинської області від 15.06.2021 у справі № 903/270/21 скасувати частково та ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні 1898,83 грн - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 4200,00 грн - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії. В іншій частині судове рішення від 15.06.2021 залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає:
- нарахування заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії є платою, встановлення якої було заборонено ч.3 ст. 55 Закону «Про банки і банківську діяльність», ч.4 ст. 11 Закону «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок;
- умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16.10.2011, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі ч.4 ст. 11 Закону «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16.10.2011 до внесення змін на підставі Закону «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016 (Постанова Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 641/11984/15-ц);
- відповідно до п. 8 «Прикінцеві положення» ГК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби СОVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення;
- нарахування неустойки у вигляді заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії в сумі 4200,00 грн є незаконною, на що суд першої інстанції помилково не звернув уваги в судовому рішенні по даній справі;
- саме по вині позивача, який протизаконно заблокував рахунки відповідача в банківській установі, було позбавлено можливості відповідача своєвчасно сплатити 1898,83 грн - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість та погасити заборгованість по тілу кредиту. Дану обставину справи - суд першої інстанції не дослідив, правової оцінки не надав, порушивши приписи п.2, п.3 ч.4 ст.238 ГПК України.
Таким чином, скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду від 15.06.2021 у справі № 903/270/21 в частині задоволених позовних вимог про стягнення процентів та пені ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи із порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому у відповідності до приписів ст. 277 ГПК України підлягає до скасування.
Згідно з ч. 1   ст. 247 ГПК України     у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.
Частиною 13     ст. 8 ГПК України     визначено,     що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно     до п. 1 ч. 5     ст. 12 ГПК України     для цілей цього     Кодексу     малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 1     ст. 270 ГПК України     встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного   провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Частиною 10   ст. 270 ГПК України   встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають   розгляду в порядку спрощеного позовного провадження,     розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься     до малозначних справ в розумінні     ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 (головуючий суддя Крейбух О.Г., судді Юрчук М.І., Тимошенко О.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Романюк О.С. на рішення Господарського суду Волинської області від 15.06.2021 у справі № 903/270/21; розгляд апеляційної скарги ФОП Романюк О.С. ухвалено здійснювати без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи; зобов`язано позивача АТ КБ «Приватбанк» протягом десяти днів з дня одержання даної ухвали надати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.  
26.07.2021 на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшло письмове пояснення у справі (вх.№ 5760/21), в якому позивач заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги ФОП Романюк О.С., звертає увагу суду на те, що у даній справі, відповідно до умов Договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки, комісію та винагороду. Доказів належного виконання відповідачем умов договору приєднання суду не надано.
На підставі розпорядження від 26.08.2021 № 01-04/723 в.о. керівника апарату суду у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі Тимошенка О.М. у період з 02.08.2021 по 10.09.2021 включно проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 903/270/21 між суддями, протокол від 26.08.2021, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Саврій В.А., Юрчук М.І. 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.08.2021 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Романюк О.С. на рішення Господарського суду Волинської області від 15.06.2021 у справі № 903/270/21 прийнято до провадження колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Саврій В.А., Юрчук М.І. 
Статтею 269 ГПК України встановлено, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд 

ВСТАНОВИВ:

04.03.2020 Фізичною особою-підприємцем Романюк Оксаною Сергіївною через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ». Відповідно до цієї заяви позичальник приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг (далі-Умови), які розміщенні на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» http://privatbank.uа. 
Таким чином, 04.03.2020 між відповідачем та позивачем було укладено кредитний договір №б/н, який своєю правовою природою є договором приєднання, та складається із вищевказаних Анкети-заяви та Умов.
За умовами Заяви про приєднання:
1.1. Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності відповідача в обмін на зобов`язання останнього з повернення кредиту, сплати процентів та інших винагород в обумовлені цим договором терміни.
1.2. Розмір кредиту: 150000,00 грн.
1.3. Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів клієнту.
1.4. Проценти за користування кредитом: перші 6 місяців 1,6% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,4% від початкового розміру кредиту (в.т.ч. при достроковому погашенні кредиту).
1.5. Проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором: 4% від суми простроченої заборгованості.
1.6 Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом.
1.7. Сторони узгодили, що у разі:
- порушення строку повернення кредиту, визначеного п.1.3 цієї Заяви, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку;
- настання обставин, передбачених п.3.2.8.3.1.3 Умов, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку повернення кредиту, визначеного у повідомленні Банку;
- настання обставин, передбачених п.3.2.8.6.2, п.3.2.8.6.6 Умов, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку повернення кредиту. Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у розмірі 4% від місяць від простроченої суми заборгованості.
1.10. Укладення кредитного договору здійснюється шляхом підписання клієнтом цієї Заяви шляхом накладення електронного цифрового підпису в системі «Приват24 для бізнесу» або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.
В якості Додатку № 1 до Заяви про приєднання, сторонами складено Графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом /а.с. 17/.
Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» підписано відповідачем із використанням електронного цифрового підпису та  АТ КБ «ПриватБанк».
Пунктом 3.2.8.1 Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Кредитування клієнта здійснюється в межах встановленого банком ліміту кредитування, про який банк повідомляє клієнта через  встановлені канали комунікацій. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитором, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання по Умов та правил надання банківських послуг. Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі Папка24 або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги, придбані Клієнтом через інтернет-платформу ПриватМаркет (https://privatmarket.ua).
Відповідно до п.3.2.8.3 Умов надання кредитів у рамках Послуги здійснюється на наступних умовах: банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту терміновий кредит в обмін на зобов`язання Клієнта щодо повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та винагород. Відсоткова ставка за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, їх кількість і дати їх здійснення вказується в Заяві. Заява на приєднання до Послуги в системі Приват24 або у сервіси Папка24 або іншим шляхом підписується електронним підписом, є способом, є способом укладання кредитного договору у електронному вигляді.
Пунктом 3.2.8.3.1 Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві. Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу тільки 6 останніх місяців користування кредитом. Банк здійснює договірне списання грошей з поточного рахунку клієнта в строки і розмірах, передбачених умовами кредитного договору. Остаточний термін погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.
У відповідності до пунктів 3.2.8.5.2 та 3.2.8.5.3 Умов відповідач взяв на себе зобов`язання оплатити проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії згідно з п.3.2.8.3.2, а також повернути кредит у терміни і в сумах, які встановлено в пунктах 3.2.8.3.1, 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2, а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних  для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.
Відповідно до п.3.2.8.9 Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1, 3.2.8.2, 3.2.8.3, 3.2.8.3.1 цього договору клієнт сплачує проценти у вигляді щомісячної комісії в розмірі, зазначеному в п.3.2.8.3.2.
За змістом п. 3.2.8.3.2 Умов за користування послугою клієнт сплачує щомісяця проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії в розмірі, що зазначені в пункті 1.4 заяви.
Пункт 3.2.8.9.2 Умов передбачає, що сплата процентів за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії, передбаченої пунктом 3.2.8.3.2 Умов, здійснюється в дати платежів, зазначені у заяві, про що зазначено у п. 3.2.8.3.1 Умов /а.с. 14-16/.
Згідно з банківською випискою за період з 04.03.2020 по 19.03.2021 по рахунку № НОМЕР_1 ФОП Романюк О.С. вихідний залишок (актив) складав 46  125,40 грн /а.с. 21/.
Відповідно до банківської виписки за період з 04.03.2020 по 19.03.2021 по рахунку № НОМЕР_2 залишок (актив) складає 1  898,83 грн (нарахованих відсотків) /а.с. 22-24/, тоді як з банківської виписки за вказаний період по рахунку № НОМЕР_3 залишок (актив) складає 4200,00 грн (нарахованих комісій) /а.с. 25/.
Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що відповідачем неналежним чином виконувалися зобов`язання за кредитним Договором, у зв`язку з чим, станом на 19.03.2021, у останнього виникла заборгованість у загальній сумі 52 234,23 грн, яка складається з наступного: 46 135,40 грн заборгованості за кредитом; 1 868,83 грн заборгованості по процентам за користування кредитом; 4  200,00 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.
Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з позовом до суду.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України,  правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626,  628 ЦК України,  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1  ст. 638 ЦК України   встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені     законом     як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1  ст. 1048 ЦК України).
За приписами  ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог  ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі  ст. 525 ЦК України  одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, 04.03.2020 позивач виконав належним чином зобов`язання за договором та перерахував на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 150 000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку відповідача.
Проте відповідач ФОП Романюк О.С. у порушення умов Договору зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав, зокрема не сплатив необхідні кошти для погашення кредитної заборгованості у розмірі 46 135,40 грн, що встановлено у банківських виписках по рахунку боржника та не заперечується останнім. 
Оскільки позивачем доведено отримання відповідачем кредитних коштів та здійснення ним прострочення заборгованість, беручи до уваги відсутність доказів погашення останнім суми основного боргу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитом у розмірі 46  135,40 грн.
В цій частині рішення суду сторонами не оскаржувалось.
Колегія суддів також  погоджується з висновками суду першої інстанції  в частині     стягнення з відповідача заборгованості за процентами, нарахованими на прострочену заборгованість в сумі 1 898,83 грн, та за відсотками у вигляді щомісячної комісії в сумі 4  200,00 грн, з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язання вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За змістом ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 539 ЦК України).
Частинами 1 та 2 ст. 193 ГК України закріплено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань э підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цих Кодексів, іншими законами або договором.
Як правильно встановлено судом в оскаржуваному рішенні, всупереч умов договору та приписів законодавства відповідач не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов. визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
За змістом  ст. 611 ЦК України  у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання та сплата неустойки.
Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно з п. 3.2.8.9.1 Умов та відповідно до  статті 212 ЦК України у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених пунктами 3.2.8.5.2 та 3.2.8.5.3 цього Договору, клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в пункті 3.2.8.3.3 цього Договору.
Пунктом 3.2.8.3.3 Умов визначено, що при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому у пункті 1.6 Заяви.
Нарахування прострочених відсотків здійснюється щодня, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не враховується (пункт 3.2.8.9.7 Умов).
Частиною 1   ст. 230 ГК України  визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
За змістом ч. 1, 3     ст. 549 ЦК України    неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України  штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Пунктом 3.2.8.10.1 Умов визначено, що у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати комісії за користування кредитом, передбаченої пунктами 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1. цього Договору термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.2.8.9., 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2. цього Договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.
Згідно з ч. 6  ст. 232 ГК України  нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Відповідно до п. 3.2.8.10.3 Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язання здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано Клієнтом.
Відповідно до наданого позивачем обґрунтованого розрахунку станом на 19.03.2021 заборгованість відповідача за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно пунктів 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1 Умов, становить 1 898,83 грн, тоді як заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно з пунктами 3.2.8.3.2 та 3.2.8.9 Умов, складає 4200,00 грн.
На підставі викладеного, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем свого зобов`язання, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про  правомірність та обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість в розмірі 1  898,83 грн, заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії  в розмірі 4  200,00 грн та задоволення цих вимог у повному обсязі.
При цьому доводи апелянта про те, що стягнення позивачем оскаржуваних сум (процентів та комісії) з відповідача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту, та є таким, що порушує його право, оскільки спрямоване на незаконе заводолодіння грошовими коштами боржника, судом апеляційної інстанції до уваги не приймається, з огляду на таке.
Статтями 6, 627 ЦК України встановлена свобода договору, відповідно якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору   з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Так згідно з наведеними судом пунктами Умов, за якими суд дійшов висновку про стягнення з відповідача відсотків та комісії, сторони погодили відповідальність клієнта (відповідача) за несвоєчасне виконання своїх грошових зобов`язань. Отже зазначені види штрафної договірної відповідальності мають подвійну правову природу, які одночасно з тим, що стимулюють сторони дотримуватися умов договору, ще й повинні мати компенсаційний характер за порушення фінансових зобов`язань.
Тобто підписавши кредитний Договір № б/н, який складається з Анкети-заяви та Умов, відповідач повинен був розуміти увесь спектр та обсяг взятих на себе зобов`язань і можливе настання наслідків у разі невиконання умов договору.
А тому, враховуючи засади справедливості, добросовісності, розумності як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права, з метою справедливого врахування інтересів обох сторін, колегія суддів дійшла висновку про те, що, заявлені позовні вимоги про стягнення передбачених умовами Договору відсотків та комісій за порушення відповідачем свого грошового зобов`язання є підставними, а тому наведені вище твердження заявником апеляційної скарги відхиляються судом за безпідставністю. 
Крім того судова колегія враховує, що встановлені у постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 641/11984/15-ц обставини та викладені відповідні правові позиції, на які здійснює посилання відповідач, наразі є відмінними та такими, шо не підлягають застосуванню при розгляді даної справи.    
Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до п.1 част.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів зазначає, що доводи та заперечення апелянта, які викладені в апеляційній скарзі були також відображені останнім у відзиві на позовну заяву та належним чином дослідженні місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення, а тому не можуть бути підставою для його скасування та відхиляються як необґрунтовані. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення Господарського суду Волинської області від 15.06.2021 у справі № 903/270/21 ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.
Відповідно до част. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Поскільки розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, тому на підставі част. 4, 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення постанови суду апеляційної інстанції у справі № 903/270/21 є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд              
                       
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Романюк Оксани Сергіївни на рішення Господарського суду Волинської області, на рішення Господарського суду Волинської області від 15.06.2021 у справі № 903/270/21 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Волинської області від 15.06.2021 у справі № 903/270/21 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Справу № 903/270/21 повернути  Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "28" серпня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Крейбух О.Г. 

Суддя                                                                                              Саврій В.А.  

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.