ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/23479/19	Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М. 	
Провадження № 22-ц/817/717/21 	Доповідач - Міщій О.Я.	
Категорія - 304090000 	  	

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року         м. Тернопіль        

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду в складі: 
головуючого - Міщій О.Я. 
суддів -  Костів О. З., Шевчук Г. М., 
cекретар c/з - Іванюта О.М. 
                                       з участю заінтересованої особи - стягувача                                                  ОСОБА_1 , старшого державного виконавця                                         Тернопільського міського відділу державної                                                 виконавчої служби Південно — Західного                                                 міжрегіонального управління Міністерства юстиції                                         України (м. Івано — Франківськ) Приймак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/23479/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.05.2021 року, прийняту в м. Тернополі суддею Тернопільського міськрайонного суду Черніцькою І.М., за заявою старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно — Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано — Франківськ) Приймак А.Ю. про звернення стягнення на грошові кошти у справі за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки “Галичина” про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

09.04.2021 року старший державний виконавець ТМВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) звернулася до суду із заявою про звернення стягнення на грошові кошти боржника - кредитної спілки «Галичина», що знаходяться на казначейському рахунку ГУНП в Тернопільській області №UA2482017203552190010000092601, у справі за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Галичина» про стягнення коштів. 
Заява мотивована тим, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження №АСВП64620366 з примусового виконання виконавчого листа №607/23479/19 від 06 квітня 2020 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом, про стягнення з кредитної спілки «Галичина» в користь ОСОБА_1 суми неповернутого вкладу у розмірі 11000 грн. і нарахованих процентів у розмірі 3832,22 гривень.
Державним виконавцем установлено, що за боржником не зареєстроване будь- яке рухоме чи нерухоме майно.
Згідно відповіді управління Служби безпеки України в Тернопільської області, у відділі знаходилось кримінальне провадження №22012210000000002 від 22.11.2012 щодо кредитної спілки «Галичина», яке 30.04.2014 р. направлено за підслідністю до слідчого відділу Тернопільського ГУПН в Тернопільській області, де ОСОБА_1 є потерпілим 
Відповідно до наданої слідчим управленням ГУПН в Тернопільській області відповіді, кошти, що були арештовані в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №22012210000000002, зберігаються на казначейському рахунку ГУНП в Тернопільській області №UA2482017203552190010000092601. 
Посилаючись на наведене, згідно вимог статей 431, 440 ЦПК України, статті 53 Закону України “ Про виконавче провадження”, державний виконавець просила задовольнити заяву та звернути стягнення на грошові кошти.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 07.05.2021 року у задоволенні заяви старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) Приймак А.Ю. про звернення стягнення на грошові кошти боржника у справі за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Галичина» про стягнення коштів - відмовлено.
Не погоджуючись із указаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, постановивши нове судове рішення, яким задовольнити заяву старшого державного виконавця.
ОСОБА_1 зазначив, що в державного виконавця на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження про стягнення з КС «Галичина» в його користь грошових коштів на загальну суму 14832,22 гривень.
Вказав, що його визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 22012210000000002, в межах якого реалізоване майно, придбане службовими особами КС «Галичина» на суму 217709,67 грн., а кошти зберігаються на казначейському рахунку ГУНП в Тернопільській області №UA2482017203552190010000092601.
Тому вважав, що на належні боржнику кошти в межах суми боргу має бути звернуто стягнення в порядку статті 440 ЦПК України, Закону України “ Про виконавче провадження”.
ОСОБА_1 зазначив, що висновок суду про відмову у задоволенні заяви не відповідає вимогам закону, оскільки заподіяна йому шкода внаслідок протиправних дій службових осіб кредитної спілки повинна бути відшкодована з державного бюджету, а також внесені кошти мають бути повернуті згідно Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Також вказав, що судове рішення суперечить практиці Верховного Суду, яка склалась при розгляді справ, що виникли з подібних правовідносин. Зокрема, ухвала не відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові ВП ВС від 01.09.2020 р. № справи 216/3521/16-ц, постанові ВСУ від 06.06.2012 р. № справи 2-2356/11, постанові ВСУ від 24.02.2016 р. № справи 303/2147/14-ц, постанові ВП ВС від 20.03.2019 р. № справи 761/26293/16-ц, постанові Великої Палати Верховного суду від 10.12.2019 р. № справи 925/698/16, постанові Верховного суду від 10.07.2019 р. № справи 335/11482/16-ц, постанові Пленуму Верховного Суду України від 03.07.2015 № 13 та іншим.

16.06.2021 року ОСОБА_1 подав заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи за його участі та відкласти судове засідання у зв`язку із перебуванням його представника на лікуванні.
В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просить скасувати судове рішення, задовольнивши заяву старшого державного виконавця.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи заінтересованої особи ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
Відмовляючи у задоволенні заяви старшого державного виконавця, суд дійшов висновку про неможливість звернення стягнення на кошти, які перебувають на казначейському рахунку ГУНП в Тернопільській області №UA2482017203552190010000092601, у зв`язку з відсутністю у справі доказів щодо належності арештованих коштів боржнику — кредитній спілці «Галичина», чи особі, яка має заборгованість перед боржником, а також тому, що ці кошти отриманні внаслідок реалізації речових доказів у кримінальному провадженні.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Згідно частини 1 статті 431, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. 
Відповідно до частини 1 статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. 
Згідно частини 1 статті 440 ЦПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.
Згідно вимог частин 1-3 статті 52 Закону України “Про виконавче провадження” виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Відповідно до частин 1, 4 статті 53 Закону України “ Про виконавче провадження” виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом. 
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Частиною 2 статті 78 передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Судом установлено, що заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.02.2020 року стягнуто з кредитної спілки «Галичина» в користь ОСОБА_1 суму неповернутого вкладу у розмірі 11000 грн., а також нараховані проценти у розмірі 3832,22 грн. за період з 12 вересня 2007 року по 12 квітня 2009 року. 
Ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 1.06.2021 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 28.02.2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки “Галичина” про стягнення коштів.
06.04.2020 року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчий лист № 607/23479/19 з виконання вказаного заочного рішення.
24.02.2021 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64620366 з примусового виконання виконавчого листа № 607/23479/19.
24 лютого 2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника - кредитної спілки «Галичина».
Як вбачається з відповідей Управління Служби Безпеки України в Тернопільській області від 22.06.2020 року №69/6-752 та від 03.12.2020 року №69/6-1430, у провадженні слідчого відділу Управління знаходилось кримінальне провадження №22012210000000002 від 22.11.2012 за підозрою громадянина ОСОБА_2 у заволодінні коштів вкладників кредитної спілки « ІНФОРМАЦІЯ_1 », легалізації частини грошей, одержаних злочинним шляхом, та вчиненні службового підроблення, за ознаками скоєння злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 2019 та ч. 2 ст. 366 КК України. В ході розслідування кримінального провадження №22012210000000002 в складських приміщеннях, що орендував підозрюваний ОСОБА_2 , було вилучено взуття, придбане службовими особами кредитної спілки «Галичина», яке визнане речовими доказами у справі. В подальшому, з метою недопущення псування речових доказів та їх знецінення, вони були реалізовані. На даний час грошові кошти, одержані від продажу речових доказів, зберігаються на депозитному рахунку УСБУ в Тернопільській області, відкритому в Державній казначейські службі України. 30 квітня 2014 року вказане кримінальне провадження направлено за підслідністю до слідчого відділу Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області. 
Як слідує з відповіді Управління Служби Безпеки України в Тернопільській області від 19.02.2018 року №69/6-172, на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 Управління Служби Безпеки України в Тернопільській області, відкритому в Державній казначейській службі України, знаходяться грошові кошти в сумі 217709,67 грн., одержані від ТОВ «Вертекс» за реалізацію речових доказів у кримінальному провадженні №22012210000000002.
Відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області від 27.11.2020 року № 7-06-06/5822, депозитний рахунок № НОМЕР_1 закритий згідно поданої заяви на закриття рахунків Управлінням СБУ в Тернопільській області, кошти у сумі 217709,67 грн. 01.01.2017року перераховані на відкритий депозитний рахунок УСБУ № НОМЕР_2 . Станом на 27.11.2020 року залишок коштів на даному рахунку становить 217709, 67 грн.
Як слідує з відповіді слідчого управління ГУНП в Тернопільській області від 24.03.2021 року №4663/9/09/2-2021, на даний час кошти арештовані в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №22012210000000002 та зберігаються на казначейському рахунку ГУНП в Тернопільській області №UA2482017203552190010000092601.
Згідно відповіді СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області від 22.10.2020 року, ОСОБА_1 є потерпілим у кримінальному провадженні №22012210000000002. 17.11.2015 року досудове розслідування зупинено на підставі п.2 частини 1 статті 280 КПК України, оскільки підозрюваний переховується з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Отже, судом установлено, що майно, яке реалізоване під час кримінального провадження, було придбане службовими особами кредитної спілки «Галичина». Судом не здобуто доказів про те, що кошти, які перебувають на казначейському рахунку ГУНП в Тернопільській області № НОМЕР_3 , належать боржнику - кредитній спілці «Галичина», чи особі, яка має заборгованість перед боржником, тому колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви державного виконавця.
Також судом установлено, що кошти, на які державний виконавець просить звернути стягнення, отриманні внаслідок реалізації речових доказів у кримінальному провадженні №22012210000000002 від 22.11.2012 за підозрою ОСОБА_2 , де ОСОБА_1 є одним із потерпілих. Суд першої інстанції правильно виходив з того, що при розгляді процесуального питання в порядку розділу VI ЦПК України суд позбавлений можливості вирішувати долю речових доказів у кримінальному провадженні, ще й за відсутності доказів належності коштів боржнику — КС “ Галичина”.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що судом незаконно відмовлено у задоволенні заяви про звернення стягнення на гроші кошти, отримані від реалізації речових доказів, які знаходяться на казначейському рахунку ГУНП в Тернопільській області, колегія суддів вважає безпідставними.
Правовідносини у даній справі виникли за заявою державного виконавця з приводу порядку виконання рішення у цивільній справі, тому доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що заподіяна йому шкода внаслідок протиправних дій повинна бути відшкодована з державного бюджету, а також внесені кошти мають бути повернуті згідно Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.
Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала не відповідає правовим висновкам та роз”ясненням, викладеним, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03.07.2015 № 13,        у постанові Верховного суду України від 06.06.2012 р. № справи 2-2356/11, у Постанові Верховного суду України від 24.02.2016 р. № справи 303/2147/14-ц, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 р. № справи 761/26293/16-ц, у Постанові Великої Палати Верховного суду від 10.12.2019 р. № справи 925/698/16, у Постанові Постанові Великої Палати Верховного суду від 01.09.2020 р. № справи 216/3521/16-ц у Постанові Верховного суду від 10.07.2019 р. № справи 335/11482/16-ц, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначені правові висновки та роз”яснення стосуються інших обставин і викладені у справах, які виникли з інших правовідносин. 
У відповідності до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З огляду на викладене, підстави для скасування оскаржуваної ухвали, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, - 

                                               ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 07.05.2021 року про відмову у задоволенні заяви старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно — Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано — Франківськ) про звернення стягнення на грошові кошти - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 30.07.2021 року.

Головуючий 

Судді