Дата документу  Справа № 937/64/21 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
ЄУ № 937/64/21                                          Головуючий в 1 інстанції Купавська Н.М.
Провадження №33/807/598/21                                  Доповідач в 2 інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч. 1 ст.130, ст. 124 КУпАП 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року                                                  місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2021 року постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вперше із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження представник ОСОБА_1 - адвокат Воронін І.О. звернувся до суду 14 червня 2021 року.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 8 липня 2021 року в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження було відмовлено, у зв`язку із тим, що адвокат Воронін І.О. не був учасником провадження (а.с. 67-68). 

21 липня 2021 р. повторно на адресу Запорізького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 разом з клопотанням про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2021 року. В обґрунтування необхідності поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, апелянт посилається на те, що участі у судовому засіданні не приймав, копію постанови не отримував, тому вважає пропущений ним строк з поважних причин.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши доводи клопотання ОСОБА_1 та подані ним докази, приходжу до наступних висновків. 

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Згідно  правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, за вище наведеною нормою строк на подачу апеляційної скарги обчислюється не з моменту ознайомлення з постановою судді чи з моменту її отримання, а з моменту її винесення. 

Відповідно до протоколів серії ОБ № 103774, ОБ № 103774 від 05.01.2021 року ОСОБА_1 було повідомлено про дату та час розгляду справи в Мелітопольському місьрайонному суді Запорізької області, а саме 12.01.2021 р., обізнаність про що останній засвідчив своїм підписом в протоколах (а.с.4, 29).

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, до судового засідання 12.01.2021 р. не з`явився, причин неявки суду не повідомив, заяви про відкладення слухання справи не надав, тому суд розглянув справу у відсутність належним чином повідомленого правопорушника. 

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про дату судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості дізнатися про хід розгляду справи та оскаржити постанову в десятиденний строк з дня її винесення. 

Доводи апелянта щодо не отримання копії постанови апеляційний суд відхиляє, оскільки копія постанови суду від 12.01.2021 р. була надіслана особі, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 на адресу, яка між тим зазначена у протоколі та апеляційній скарзі останнього, що підтверджується супровідним листом (а.с. 30). Однак, ОСОБА_1 не виявив бажання отримати поштове повідомлення від суду, що є волевиявленням особи. 

Наведена ініціатором відповідного клопотання причина пропуску строку на апеляційне оскарження, з урахуванням тривалості пропущеного строку на апеляційне оскарження, не перебуває у площині поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Отже, наявність суттєвих перешкод у своєчасній реалізації  ОСОБА_1 прав на апеляційне оскарження судового рішення, строк якого згідно ст.294 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови, апелянтом не наведені і апеляційним судом не встановлені, що у своїй сукупності засвідчує відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження.

З урахуванням вказаного, а також того, що апелянт не був позбавлений права оскаржити судове рішення у строки, передбачені діючим КУпАП, суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2021 р.

Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга, у відповідності до вимог ст.294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИВ:

відмовити  ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник