33/804/399/21 
                                                                                221/3146/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
29 липня 2021 року                                                                           м. Маріуполь
Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого судді                Гєрцика Р.В.
секретаря судового засідання   Мацегори М.М.
           
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Донецького апеляційного суду в м. Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Волноваського районного суду Донецької області від 30 червня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП ОСОБА_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Згідно постанови судді, 17 травня 2021 року о 10 год. 14 хв. ОСОБА_1 будучи фізичною особою – підприємцем, у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , порушив п.п.12 п.3 постанови КМУ від 09 грудня 2020 року №1236, а саме: не вжив заходів щодо карантину людей - у приміщенні магазину не наніс маркування щодо дотримання дистанції між покупцями не менше 1,5 м та не встановив урну для використаних засобів індивідуального захисту, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.
Постановою судді Волноваського районного суду Донецької області від 30 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати як необґрунтовану та незаконну, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП. 
В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки під час складання протоколу було допущено порушення ряду норм процесуального права, а саме поліцейський не роз`яснив права, передбачені ст.268 КУпАП, у зв`язку з чим він не скористався послугами адвоката та підписав вказаний протокол, вказавши під диктовку поліцейського, що усуне вказані в протоколі недоліки.
Крім того, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП суперечить закону, оскільки такий нормативно-правовий акт у частині відповідних обмежень, як постанова КМУ №1236 від 17 лютого 2021 року не існує, цією постановою внесено зміни до постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року, на яку немає посилання в протоколі. Таким чином поліцейський в протоколі посилається на неіснуючий нормативно-правовий акт.
Зауважує, що диспозиція ст.44-3 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами, зокрема до вимог постанови КМУ від 09 грудня 2020 року №1236. 
Також вказує, що раніше на підлозі в магазині було нанесено маркування на відстані 1,5 м, проте через миття підлоги з хлоркою воно стерлося. Також в магазині був контейнер для централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту, але постійно прибираючи в магазині, він випадково викинув його разом зі сміттям.
Звертає увагу, що його діями нікому не завдано будь-якої шкоди, за яку б була передбачена адміністративна відповідальність.
Також зазначає, що судом під час ухвалення постанови не враховано, що він має малолітню доньку, яка потребує медичної допомоги у зв`язку із щепленням багаторазовою вакциною, наслідки якої непередбачені та сам процес щеплення потребує значних матеріальних витрат.

Мотиви суду
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно приписів ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення, дані вимоги закону при розгляді справи щодо ОСОБА_1 судом виконані. Висновки про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, суд обґрунтував низкою доказів, яким дана відповідна оцінка в постанові.
Частиною 1 статті 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Згідно з п.п.12 п.3 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року  (з подальшими змінами) Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра та не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).
Так, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1   підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №612517 від 17 травня 2021 року, в якому у відповідності зі ст.256 КУпАП розкрито суть адміністративного правопорушення та міститься згода апелянта з зазначеними в ньому порушеннями, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який не заперечує відсутність у магазині на момент перевірки маркування для дотримання дистанції між клієнтами та контейнеру для збору використаних засобів індивідуального захисту. Не заперечуються ці обставини фактично й в апеляційній скарзі. Крім того, на переглянутому компакт-диску з відеозаписом фіксування адміністративного правопорушення та складання протоколу чітко видно відсутність навіть слідів будь-якого маркування на підлозі магазину.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу того, що поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення послався не на постанову КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року, а на постанову КМУ №1236 від 17 лютого 2021 року, якої не існує, не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки посадовою особою органу поліції заначено в протоколі про порушення норм постанови КМУ №1236 зі змінами станом на 17 лютого 2021 року.     
Також необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП, оскільки в протоколі міститься особистий підпис останнього про ознайомлення з правами та обов`язками, передбаченим ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.2).
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано наявність у ОСОБА_1 малолітньої доньки, яка потребує медичної допомоги у зв`язку зі щепленням багаторазовою вакциною, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне. З довідки, яка міститься в матеріалах справи (а.с.13), вбачається, що донька ОСОБА_1 потребує огляду та щеплення багаторазовою вакциною, запланованого на 15 червня 2021 року. Таким чином щеплення є звичайною запланованою процедурою, про необхідність надання дитині медичної допомоги в довідці не зазначено. Такі дані, як й обставини з яких стало можливим вчинення правопорушення (на які посилається апелянт), не спростовують факту вчинення правопорушення і не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності, можуть бути враховані для визначення виду та розміру стягнення, яке накладено на ОСОБА_1 в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.44-3 КУпАП.
Таким чином, висновки судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, є цілком правильними, судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування чи зміни не встановлено, а тому апеляційні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,  
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Волноваського районного суду Донецької області від 30 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17 000 грн – залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Донецького апеляційного суду                           Р.В. Гєрцик