Ухвала
 
22 липня 2021 року
м. Київ
справа № 727/25/20
провадження № 51-3133ск21
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого 
ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 лютого 
2021 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 17 травня 2021 року,
встановив:
захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 30 червня 2021 року касаційну скаргу захисника  ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції захиснику було зазначено про необхідність навести відповідне обґрунтування доводам своєї касаційної скарги, а також усунути суперечності, наявні у його скарзі. Крім того, звернуто увагу захисника на те, що невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та його незгода з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, та надання їм власної оцінки не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, захисник  ОСОБА_4 подав виправлену касаційну скаргу, перевіривши зміст якої, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі 
від 30 червня 2021 року недоліки касаційної скарги він не усунув.
Зокрема, у повторно поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 посилаючись 
на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, відповідного обґрунтування своїм доводам, з огляду на положення статей 412 та 413 КПК, 
так і не навів. Натомість, як убачається з касаційної скарги, захисник  ОСОБА_4 повторно вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надаючи їм власну оцінку, що відповідно до вимог ст. 438 КПК, не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Крім того, захисник ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі зазначає, що оскаржує також вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 лютого 2021 року у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та наводить доводи щодо його незаконності, втім ставить вимоги лише щодо скасування ухвали суду апеляційної інстанції, чим знову допускається суперечностей, що позбавляє суд касаційної інстанції встановити дійсний предмет та результат касаційного розгляду.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, то відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа
не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що захисник недоліків касаційної скарги 
не усунув та допустився нових, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 лютого 
2021 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 17 травня 2021 року щодо ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
ОСОБА_1 	  ОСОБА_2 	ОСОБА_3 	
Судді: