ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                        Головуючий І інстанції: Воловик С.В.
03 серпня 2021 р.	Справа № 480/4828/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року по справі за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради до Управління Держпраці у Сумській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування припису, -
В с т а н о в и в:
31.07.2020 року позивач Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради (далі – Управління ДАБК Сумської міської ради) звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Сумській області № СМ 12681/183/АВ/П від 24.07.2020 року «Про усунення виявлених порушень».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем проведено інспекційне відвідування Управління ДАБК Сумської міської ради з питань дотримання вимог законодавства про працю в частині дотримання умов колективного договору відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , оплати праці, дотримання порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення ОСОБА_1 , за наслідками якого у зв`язку з не пропонуванням ОСОБА_1 тимчасово вакантної посади головного спеціаліста відділу реєстраційних та дозвільних процедур під час його звільнення, позбавлення ОСОБА_1 премії у травні 2020 року та не відібранням пояснень у ОСОБА_1 перед застосуванням дисциплінарного стягнення складено акт № СМ 12681/183/АВ від 24.07.2020 року. На підставі вказаного акту 24.07.2020 року Управління Держпраці у Сумській області винесено припис «Про усунення виявлених порушень» № СМ 12681/183/АВ/П, яким зобов`язано начальника Управління  ДАБК Сумської міської ради ОСОБА_4 усунути порушення, передбачені ч. 2 ст. 40, ч. 4 ст. 97, ч. 1 ст. 149  Кодексу законів про працю України  (далі – КЗпП України) в строк до 10.08.2020 року.
Позивач вважає, що припис про усунення порушень законодавства є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 відповідно до своєї кваліфікації не мав права обіймати посаду головного спеціаліста відділу реєстраційних та дозвільних процедур, у зв`язку з чим, його звільнення відбулось з дотриманням вимог трудового законодавства. Також, позивач зазначив, що у травні 2020 року ОСОБА_1 було позбавлено премії у зв`язку з накладенням у квітні 2020 року дисциплінарного стягнення догана, як то передбачено  ст. 147 КЗпП України та перед застосуванням дисциплінарного стягнення, ОСОБА_1 пропонувалось надати пояснення, проте він відмовився від їх надання, про що складений відповідний акт.
Крім того, позивач зазначив, що відповідачем порушено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений  постановою Кабінету Міністрів України № 823 від 21.08.2019 року (далі – Порядок № 823), у зв`язку із дослідженням під час здійснення інспекційного відвідування питання, яке є предметом судового розгляду та винесенням припису без розгляду зауважень до акту інспекційного відвідування.
Заперечуючи проти вимог позивача, у відзиві на адміністративний позов  Управління Держпраці у Сумській області вказує, що за результатами проведеного у період з 22.07.2020 року по 24.07.2020 року заходу держаного контролю з питань дотримання умов колективного договору відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , оплати праці, а також дотримання порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення ОСОБА_1 , згідно з актом № СМ 12681/183/АВ від 24.07.2020 року, були встановлені порушення ч. 2  ст. 40 КЗпП України, оскільки третій особі не пропонувалась тимчасово вакантна посада головного спеціаліста відділу реєстраційних та дозвільних процедур під час звільнення на підставі п. 1 ч. 1  ст. 40 КЗпП України; порушення ч. 4  ст. 97 КЗпП України, у зв`язку з позбавленням ОСОБА_1 премії у травні 2020 року через застосування дисциплінарного стягнення у квітні 2020 року, в той час, коли умовами колективного договору передбачено право роботодавця зменшити премію до 20% у разі невиконання чи неналежного виконання посадових обов`язків; порушення ч. 1  ст. 149 КЗпП України, оскільки перед застосуванням у квітні 2020 року дисциплінарного стягнення, ОСОБА_1 не пропонувалось надати пояснення.
Також, відповідач зауважив, що захід державного контролю проводився у відповідності до вимог  Закону України від 05.04.2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі – Закон № 877-V). При цьому, приписи пунктів 12, 17-19, 21 Порядку № 823  не застосовувались, оскільки ці норми регулюють проведення заходів контролю з питань виявлення неоформлених трудових відносин, а Управління Держпраці проводило перевірку інших питань.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 року частково задоволений адміністративний позов Управління ДАБК Сумської міської ради.
Так, судовим рішенням визнано протиправним та скасовано п. 3 припису № СМ 12681/183/АВ/П від 24.07.2020 року «Про усунення виявлених порушень».
У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 припису № СМ 12681/183/АВ/П від 24.07.2020 року «Про усунення виявлених порушень»  відмовлено.
Судове рішення вмотивовано тим, що дійсними кваліфікаційними вимогами для зайняття посади головного спеціаліста відділу дозвільних та реєстраційних процедур є наявність у особи повної вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста за відповідним напрямом професійного спрямування (будівництво та архітектура або право), у зв`язку з чим ОСОБА_1 мав право обійняти цю посаду.
Також, суд зазначив, що приймаючи рішення про позбавлення ОСОБА_1 премії за травень 2020 року у зв`язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності у квітні 2020 року, Управління ДАБК діяло всупереч умов колективного договору та Порядку щомісячного преміювання працівників апарату виконавчих органів Сумської міської ради, що дає підстави для висновків про порушення ч. 4  ст. 97 КЗпП України, обґрунтованість пункту 2 оскаржуваного припису та відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині його скасування.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі Управління ДАБК Сумської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині відмови  визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 припису № СМ 12681/183/АВ/П від 24.07.2020 року «Про усунення виявлених порушень»  та задовольнити позовні вимоги в цій частині.
Аргументи, наведені Управлінням ДАБК Сумської міської ради в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у позові.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу Управління ДАБК Сумської міської ради без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, - без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача та відповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі  ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.
Судом установлено, що на підставі  ст. 259 КЗпП України, абз. 5 ч. 1  ст. 6 Закону № 877-V   та погодження Державної служби України з питань праці № 4770/2.1/3.1-20 від 15.07.2020 року щодо проведення позапланового заходу державного контролю, згідно з наказом № 741 від 21.07.2020 року, Управлінням Держпраці призначено інспекційне відвідування Управління ДАБК з питань додержання вимог трудового законодавства в частині виконання колективного договору відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , з питань оплати праці, а також з питань дотримання порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 47).
У зв`язку з призначенням вказаного інспекційного відвідування, головним державним інспекторам Міщенку К.Ю. та ОСОБА_5 видано направлення № 345/СМ 12681 від 21.07.2020 року (т. 1, а.с. 48).
На підставі згаданих документів, у період з 11 год. 00 хв. 22.07.2020 року по 15 год. 30 хв. 24.07.2020 року, посадові особи Управління Держпраці провели інспекційне відвідування Управління ДАБК, за результатами якого 24.07.2020 року складено акт № СМ 12681/183/АВ (т. 1, а.с. 49-53).
Перевіркою встановлені наступні порушення:
- ч. 2  ст. 40 КЗпП України   станом на момент звільнення ОСОБА_1 30.06.2020 року на підставі п. 1 ч. 1  ст. 40 КЗпП в Управлінні була наявна тимчасово вакантна посада головного спеціаліста відділу дозвільних та реєстраційних процедур, проте в ході інспекційного відвідування документи, що підтверджували б надання ОСОБА_1 пропозиції щодо переведення на вказану посаду інспекторам праці надані не були;
- ч. 4  ст. 97 КЗпП України  внаслідок позбавлення ОСОБА_1 премії у травні 2020 року у зв`язку із застосуванням у квітні 2020 року дисциплінарного стягнення, в той час, коли п. 3.8 Колективного договору Управління на 2019 – 2022 роки базовий розмір премії може бути зменшено у разі невиконання (неналежне виконання, порушення термінів виконання) доручень міського голови, заступників міського голови, секретаря Сумської міської ради, начальника управління та заступника начальника управління (за кожний випадок окремо) до 20%;
- ч. 1  ст. 149 КЗпП України  у зв`язку із застосування до ОСОБА_1 у квітні 2020 року дисциплінарного стягнення без пропонування надати письмові пояснення з приводу порушень трудової дисципліни.
Вказаний акт інспекційного відвідування 24.07.2020 року підписаний начальником Управління ДАБК Довбнею А.М. із запереченнями, які фактично надані відповідачу 31.07.2020 року (т. 1, а.с. 17-18).
24.07.2020 року відповідачем видано припис № СМ 12681/183/АВ/П, яким зобов`язано Управління ДАБК Сумської міської ради усунути порушення: ч. 2  ст. 40 КЗпП України  в строк до 10.08.2020 року, ч. 2  ст. 97 КЗпП України  в строк до 10.08.2020 року, ч. 1  ст. 149 КЗпП України (т. 1, а.с. 19-21).
Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2  ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються  Законом № 877-V, дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону № 877-V (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), заходи контролю, зокрема, здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону № 877-V, згадані органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті  1, статті  3, частин 1,  4,  6 - 8, абзацу 2 частини 10, частин 13 та 14 статті  4, частин 1 - 4 статті  5, частини 3 статті  6, частин 1 - 4 та 6 статті  7, статей  9,  10,  19,  20,  21, частини 3 статті  22  цього  Закону.
Зокрема, вказана норма передбачає, що органи Державної служби України з питань праці при проведенні заходів державного нагляду (контролю), забезпечують дотримання принципів державного нагляду (контролю); вимог щодо місця здійснення державного нагляду (контролю); вимог щодо врегулювання окремих питань виключно законами; обмежень у проведеннях заходів нагляду контролю в разі наявності конфлікту інтересів; трактувань норм на користь суб`єкта господарювання у разі їх неоднозначного трактування; заборони на вилучення оригіналів документів та техніки; обов`язку збереження комерційної та конфіденційної таємниці; умов проведення планових заходів, розробки методики для визначення критерій ризику; права суб`єкта господарювання на ознайомлення з підставами заходу та отримання посвідчення (направлення) на проведення заходу; вимог до складення наказу, посвідчення (направлення) на проведення заходу та акту за результатами заходу; відповідальності посадових осіб органу державного нагляду (контролю); прав суб`єктів господарювання; права на консультативну підтримку суб`єктів господарювання; громадський захист; оскарження рішень органів державного нагляду (контролю) та умов віднесення суб`єктів господарювання до незначного ступеня ризиків у разі незатвердження відповідних критеріїв розподілу.
За змістом  ст. 7 Закону № 877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою (ч. 2 ст. 7 Закону № 877-V).
Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). При цьому, суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили вказаних документів, передбачених цією статтею (ч. 5 ст. 7 Закону № 877-V ).
На виконання ч. 6 ст. 7 Закону № 877-V, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями, які є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Приписом є обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (ч. 8 ст. 7 Закону № 877-V).
Отже, вказані норми регулюють порядок проведення заходів державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення органами Держпраці та є обов`язковими для виконання. Проте, згаданий Закон передбачає можливість встановлення певних особливостей проведення заходів державного нагляду (контролю), які мають визначатись законом у відповідній сфері.
Так, ч. 1  ст. 259 КЗпП України  передбачає, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України, 21.08.2019 року прийнята постанова № 823, якою затверджений Порядок № 823.
Пункт 1 Порядку № 823 передбачає, що він врегульовує процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю, з урахуванням особливостей, визначених  Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві та  Законом № 877-V. 
При цьому, за змістом абзацу другого зазначеного пункту, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог ч.  4  і  5  ст. 2 Закону № 877-V.
Відповідно до п. 8 Порядку № 823, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).
Згідно з п. 16, 17 Порядку № 823, за результатами інспекційного відвідування складаються акт і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю  припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю. Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування, другий  в інспектора праці.
Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження (п. 18 Порядку № 823).
На виконання пунктів 20, 21 Порядку № 823, припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.
Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
Пункт 22 Порядку № 823 передбачає, що стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання. Якщо об`єкт відвідування не надав відповіді або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту виконання припису, проводиться інспекційне відвідування з підстави, наведеної у  підпункті 8  пункту 5 цього Порядку.
Системний аналіз вказаних норм, дає підстави для висновків, що загальна процедура проведення органами Держпраці заходів державного нагляду (контролю) у сфері дотримання законодавства про працю та зайнятість населення, врегульована  Законом № 877-V, а певні особливості процедури проведення таких заходів  визначаються Порядком № 823. Тобто, при проведення заходів контролю, посадові особи органів Держпраці зобов`язані дотримуватися як вимог Закону, так і вимог Порядку.
Стверджуючи про протиправність оскаржуваного припису, Управління ДАБК зазначає на недотриманні відповідачем порядку його прийняття, а також на відсутності порушень трудового законодавства при встановленні премій працівникам, застосуванні до них дисциплінарних стягнення та звільнень у зв`язку із скороченням штату.
Як установлено судовим розглядом, підставою для винесення припису № 12681/183/АВ/П від 24.07.2020 року, стали встановлені інспекційним відвідуванням порушення трудового законодавства, за результатами проведення якого складений акт № 12681/183/АВ (т. 1, а.с. 12-16). При цьому, незважаючи на підписання 24.07.2020 року Управлінням ДАБК акту інспекційного відвідування із запереченнями, Управління Держпраці цього ж дня винесло припис про усунення виявлених інспекційним відвідуванням порушень.
Колегія суддів зазначає, що ч. 7  ст. 7 Закону № 877-V  надає право Управлінню Держпраці внести припис про усунення порушень трудового законодавства у день завершення контрольного заходу, незважаючи на наявність/відсутність заперечень щодо встановлених порушень, а п. 21 Порядку № 823, зобов`язує відповідача до внесення припису розглянути заперечення, у разі їх наявності.
Разом з тим, за змістом п. 1 Порядку № 823, ним визначається процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, з урахуванням особливостей, встановлених, зокрема,  Законом № 877-V.
Абзацом другим зазначеного пункту (в редакції, яка діяла на момент початку проведення інспекційного відвідування) передбачалось, що всі заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, окрім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог ч. 4 і 5  ст. 2 Закону № 877-V. 
До моменту завершення інспекційного відвідування, абзац 2 п. 1 Порядку № 823 був викладений у новій редакції, яка передбачала, що всі заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, окрім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог  Закону № 877-V та, з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку, зміст яких не врегульовує процедуру складання акту інспекційного відвідування та внесення припису про усунення порушень.
За таких обставин, беручи до уваги не наведення позивачем конкретних негативних наслідків внесення відповідачем припису до моменту розгляду заперечень на акт інспекційного відвідування, на переконання суду, факт прийняття Управлінням Держпраці припису про усунення порушень трудового законодавства одразу після підписання акту інспекційного відвідування із запереченнями, не може бути єдиною вирішальною підставою для визнання протиправним та скасування такого припису.
За змістом п. 1 оскаржуваного припису, Управління Держпраці зобов`язало усунути порушення ч. 2  ст. 40 КЗпП України, яке сталося внаслідок звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1  ст. 40 КЗпП  України в той час, коли на момент звільнення була тимчасово вакантна посада головного спеціаліста відділу реєстраційних та дозвільних процедур, зайняти яку не пропонувалось.
Як убачається з матеріалів справи, у зв`язку зі скороченням посади головного спеціаліста відділу державного архітектурно-будівельного контролю (т. 1, а.с. 86-87, 91), за результатами аналізу інформаційної довідки (т. 1, а.с. 88-89), 28.04.2020 року Управління ДАБК повідомило ОСОБА_1 про звільнення з 01.07.2020 року на підставі п. 1 ч. 1  ст. 40 КЗпП України. При цьому, інші посади, які позивач міг обіймати відповідно до своєї кваліфікації, не пропонувались через їх відсутність (т. 1, а.с. 90, 95).
В той же час, з 13.05.2020 року у відділі здійснення дозвільних та реєстраційних процедур Управління ДАБК з`явилась тимчасово вакантна посада головного спеціаліста. Однак, зазначена посада не пропонувалась ОСОБА_1 через те, що кваліфікаційною вимогою до її зайняття є наявність повної вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста за відповідним напрямом професійного спрямування (будівництво та архітектура), що передбачено п. 1.4 посадової інструкції, затвердженої 02.10.2017 року (т. 1, а.с. 31-33), в той час, коли позивач має повну вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста за напрямом професійного спрямування право.
В свою чергу, відповідач, з посиланням на пункт 1.4 посадової інструкції, затвердженої 02.10.2017 року (т. 1, а.с. 150-152), відповідно до якого кваліфікаційною вимогою до зайняття посади головного спеціаліста відділу дозвільних та реєстраційних процедур є наявність повної вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста за відповідним напрямом професійного спрямування (будівництво та архітектура або право), стверджував про можливість зайняття цієї посади ОСОБА_1 .
Отже, обґрунтовуючи свої доводи, сторони посилаються на один і той же документ  посадову інструкцію, затверджену 02.10.2017 року, надаючи при цьому його копії різного змісту (т. 1, а.с. 31-33 та а.с. 150-152).
Тобто, у межах правовідносин, що є предметом дослідження, спірним є питання можливості зайняття позивачем посади головного спеціаліста відділу дозвільних та реєстраційних процедур.
Вирішуючи вказане питання, колегія суддів враховує, що на виконання  ст. 10 Закону України від 07.06.2001 року № 2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування»  (далі – Закон № 2493-III) призначення працівників органів місцевого самоврядування здійснюється за конкурсом, порядок проведення якого визначається законодавством України про державну службу.
Так,  ст. 22 Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу»  (далі – Закон № 889-VIII) передбачено, що з метою добору осіб, здатних професійно виконувати посадові обов`язки, проводиться конкурс на зайняття вакантної посади державної служби відповідно до  Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі  ст. 23 Закону № 889-VIII, інформація про вакантну посаду державної служби оприлюднюється на офіційних веб-сайтах державного органу, в якому проводиться конкурс, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, відповідно до цього  Закону  і  Порядку проведення конкурсу.
В оприлюдненому оголошенні про проведення конкурсу, окрім іншого, зазначаються вимоги до професійної компетентності кандидата на посаду (ч. 4 ст. 23 Закону № 889-VIII).
Зі змісту вказаних норм, вбачається, що призначення осіб на посаду головного спеціаліста відділу реєстраційних та дозвільних процедур Управління ДАБК здійснюється за конкурсом, про проведення якого оприлюднюється відповідне оголошення, де, серед іншого, в обов`язковому порядку зазначаються вимоги до професійної компетентності кандидата на посаду. Тобто, кваліфікаційні вимоги до кандидата на посаду, зазначені в оголошенні, не можуть відрізнятись від кваліфікаційних вимог, зазначених у посадовій інструкції за цією посадою.
З наданих Сумською міською радою документів про проведення у період з 02.10.2017 року (дата затвердження посадової інструкції) по 25.06.2020 року (дата прийняття наказу про звільнення ОСОБА_1 ) конкурсів на посаду головного спеціаліста відділу дозвільних та реєстраційних процедур, судом встановлено, що такі конкурси проводились 30.11.2017 року, 13.04.2018 року та 12.07.2018 року. Про проведення цих конкурсів у Офіційному віснику Сумської міської ради опубліковувались оголошення 05.10.2017 року, 01.03.2018 року та 23.05.2018 року відповідно (т. 2, а.с. 5-13).
Зі змісту згаданих оголошень убачається, що кваліфікаційною вимогою до зайняття посади головного спеціаліста відділу реєстраційних та дозвільних процедур, була наявність у кандидата повної вищої освіти відповідного професійного спрямування (будівництво та архітектура або право) за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста, володіння державною мовою, володіння  ПК.
Такі обставини, на переконання колегії суду, викликають обґрунтований сумнів у достовірності наданої Управлінням ДАБК копії посадової інструкції головного спеціаліста відділу дозвільних та реєстраційних процедур, затвердженої 02.10.2017 року (т. 1, а.с. 31-33).
Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що дійсними кваліфікаційними вимогами для зайняття посади головного спеціаліста відділу дозвільних та реєстраційних процедур є наявність у особи повної вищої освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста за відповідним напрямом професійного спрямування (будівництво та архітектура або право), у зв`язку з чим ОСОБА_1 мав право обійняти цю посаду.
Не пропонування Управлінням ДАБК вказаної посади позивачу під час звільнення, є порушенням статей  40,  492  КЗпП України, що свідчить про обґрунтованість пункту 1 припису № СМ 12681/183/АВ/П від 24.07.2020 року та відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині його скасування.
Згідно з пунктом 2 вказаного припису, відповідач зобов`язав усунути порушення ч. 4  с. 97 КЗпП України, яке сталося внаслідок позбавлення ОСОБА_1 премії у травні 2020 року у зв`язку із застосуванням у квітні 2020 року дисциплінарного стягнення, в той час, коли умовами колективного договору передбачено право роботодавця лише зменшити базовий розмір премії до 20%.
Відповідно до ч. 4  ст. 97 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.
На виконання пункту 3.9 Положення про преміювання, інші види заохочень та матеріальних виплат працівникам управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради (т. 1, а.с. 105-107), яке є додатком до колективного договору (т. 1, а.с. 97-104), працівник, який допустив порушення і притягнутий до дисциплінарної відповідальності, позбавляється премії за той розрахунковий період, в якому було допущене порушення трудової дисципліни.
Аналогічна норма міститься і в п. 18 Порядку щомісячного преміювання працівників апарату та виконавчих органів Сумської міської ради на 2020 рік, затвердженого Розпорядженням міського голови № 97-К від 28.02.2020 року (т. 1, а.с. 74-75).
За наведених обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що приймаючи рішення про позбавлення ОСОБА_1 премії за травень 2020 року у зв`язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності у квітні 2020 року, Управління ДАБК діяло всупереч умов колективного договору та Порядку щомісячного преміювання працівників апарату виконавчих органів Сумської міської ради, що дає підстави для висновків про порушення ч. 4  ст. 97 КЗпП України, обґрунтованість пункту 2 оскаржуваного припису та відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині його скасування.
Інші доводи апеляційної скарги позивача означених висновків колегії суддів не спростовують.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Згідно п. 1 ч. 1       ст. 315 КАС України       за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ч. 1       ст. 316 КАС України       суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради залишити без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2020 року, - без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	С.С. Рєзнікова    А.О. Бегунц   	
          Постанова у повному обсязі складена і підписана 13 серпня 2021 року.